‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על הספר מאת ד"ר סוס -‬
‫- חושך -‬
‫אתם תשלמו על זה.‬
‫איזה פחד! גם בספר זה היה?‬
‫אני לא מסתכל! איזו חיה!‬
‫אתה תשלם על זה, מייקל!‬
‫מייקל?‬ ‫-מייקל?‬
‫טיפש, טיפש, טיפש!‬
‫לאחרונה התחייבתי לקיום נטול ביצים,‬
‫אבל זה לא קל.‬
‫כלומר, הן ממש טעימות.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫ואם סנדרה תגלה שלקחתי...‬
‫כן, הבחורה שלך.‬
‫סנדרה לא שייכת לאף אחד!‬
‫היא תרנגולת עצמאית, ואני מכבד את זה.‬
‫מפמיניסט אחד לאחר, זה מרשים מאוד.‬
‫טוב, נשאיר את העניבות פה ונצא.‬
‫קחו את העניבות.‬
‫רק תבטיחו לא לספר לאף אחד‬ ‫שהיה לי רגע אחד של חולשה.‬
‫רגע אחד?‬
‫שפתינו חתומות.‬
‫כן. נשבעים שלא נספר לסנדרה.‬
‫סנדרה!‬
‫אסור שהיא תגלה את זה,‬ ‫כי אם זה יקרה‬
‫אני לא יודע מה אעשה.‬
‫הירגע. אין סיכוי שסנדרה...‬
‫סנדרה!‬
‫תפסיק כבר להגיד...‬ ‫-באת להגיד "סנדרה"?‬
‫סנדרה! בגללה שווה להתעורר בבוקר!‬
‫סנדרה!‬
‫בוא נעוף מפה!‬
‫הצילו את עצמכם!‬
‫אני מפלצת.‬
‫קח את העניבות לג'נקינס.‬
‫בבקשה, אל תספרו לסנדרה!‬
‫עברנו הרבה כדי להשיג את העניבות האלה,‬
‫אז אני מקווה שאתה...‬
‫מעריך את זה.‬
‫זה מה שקורה כשאוכלים עניבות מהר מדי.‬
‫גאי, תראה את זה!‬
‫נו?‬
‫"אהה"? זה שווה לפחות "הא"!‬
‫אולי אפילו "מההה?"‬
‫איך אתה לא נהנה מזה?‬
‫כשהשמש שוקעת, זה אומר דבר אחד:‬
‫שבקרוב יהיה חושך.‬
‫ואם לא שמת לב, אנחנו באמצע שומקום.‬
‫כן, זה החלק הכי טוב של שומקום:‬
‫בדיוק באמצע.‬
‫אנחנו מטרות נייחות.‬
‫הרעים הם גששים מיומנים.‬
‫הם יודעים איפה קפצנו מהרכבת.‬ ‫הם בטח מאחורינו.‬
‫צריך למצוא מקום מסתור ללילה.‬
‫רעיון נהדר.‬
‫למה שלא נישן במלון שאין פה?‬
‫או בזה שיש שם.‬
‫למה לא אמרת שיש שם מלון?‬
‫לא רציתי שתחמיץ את השקיעה.‬
‫אסור לרוץ אחרי האוכל.‬
‫- חדרים פנויים -‬
‫המקום הזה נראה נחמד, גאי.‬
‫כל עוד יש מיטה, אני מרוצה.‬
‫סאם!‬
‫זה לא מלון!‬
‫זה מגרש גרוטאות!‬
‫שנמצא בתחתית של בור עמוק מאוד!‬
‫הירגע. נצא מפה בקלות.‬
‫כן, אנחנו תקועים פה.‬
‫למה...‬
‫בוא נתמקד בדברים הטובים. קודם כול,‬
‫הרעים לא ימצאו אותנו כאן.‬
‫נכון מאוד.‬
‫הם לא טיפשים מספיק כדי ליפול לבור ענק!‬
‫אין דרך לצאת, סאם. אין לנו אוכל.‬
‫קפוא פה. לא נשרוד אפילו לילה.‬
‫ואני תקוע פה איתך!‬
‫יפה מאוד!‬
‫אתה מתמקד בדברים הטובים.‬
‫ספר לי, מה אתה רואה?‬
‫אני רואה זבל.‬
‫ובכן, אני רואה הזדמנות.‬
‫חשוב על זה. אתה ממציא מוכשר.‬
‫המקום הזה מלא בחומרי גלם.‬
‫תוכל להמציא לנו דרך החוצה.‬
‫כבר אמרתי לך שגמרתי עם ההמצאות.‬
‫מה עכשיו?‬
‫הוא מתחפר למשך הלילה.‬
‫כדאי שנעשה אותו דבר.‬
‫- בואו לבקר‬ ‫בגראח קניון -‬
‫מישלי חשבה שהרכבת מביאה רק בעיות‬
‫אז היא שכרה מכונית עטופה בבועות.‬
‫בדרך למיפוויל עם איבי הקטנה‬
‫הם עצרו בצד הדרך בבית הארחה.‬
‫איזה מין מלון זה?‬
‫זה לא מלון.‬
‫זה בית הארחה!‬
‫הנה המיטה, ויש גם ארוחת בוקר,‬
‫ו… זהו זה.‬
‫- שמיכות -‬
‫- התפוד החודשי‬ ‫שנורזואר -‬
‫מה עם טלוויזיה?‬
‫אין!‬
‫אין טלוויזיה?‬
‫אבל נכון שזה נהדר?‬
‫רק הבנות, מבלות זמן איכות ביחד.‬
‫זו כמו מסיבת פיג'מות עם אימא‬ ‫במקום עם חברות.‬
‫מה אם ממש יימאס לנו‬
‫אחת מהשנייה?‬
‫אני מניחה שנוכל לשוחח עם בעלת המקום.‬
‫היא נראית כיפית.‬
‫עדיף לבהות בדשא צומח.‬
‫שנה נהדרת לדשא.‬
‫ג'וני הקטן ממש צומח.‬
‫רגע, לבעלת המקום יש טלוויזיה?‬
‫בחייך. אלנבת' שאני מכירה‬ ‫לא צריכה טלוויזיה כדי ליהנות.‬
‫את צודקת.‬
‫- יומן ספירת שעועית -‬
‫אפשר לצייר.‬
‫נהדר, אבל...‬
‫בואי נמצא משהו אחר לצייר עליו.‬
‫אפשר להפוך את העמוד.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫תתחילי עם קווי המתאר.‬
‫תני לי... לא, אראה לך.‬
‫תתחילי עם קווים דקים וצורות פשוטות, ככה,‬
‫ואז תכהי אותם בהדרגה.‬
‫תני להם צורה עבה וברורה,‬
‫ובסוף תציירי את הפרטים הקטנים. ככה!‬
‫כמה נחמד להיות אתה.‬
‫לא מודע לעובדה שאנחנו אבודים פה.‬
‫חמים ונעים לך בתוך החול.‬
‫בטן מלאה בעניבות טעימות.‬
‫בינתיים, אני קופא ו...‬
‫רעב?‬ ‫-לא.‬
‫- זהירות -‬
‫באסה, כי מצאתי מכונת חטיפים‬
‫מלאה באוכל טעים.‬
‫איפה?‬
‫- ביצים ונקניק ירוקים בכוס -‬
‫מתחשק לך...‬ ‫-תפסיק.‬
‫בעיה שלך.‬
‫- אטריות ירוקות -‬
‫שוב אנחנו נפגשים.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫רעיון? מה, להמצאה?‬
‫זו לא המצאה. זה מכשיר חדש שאני מרכיב‬
‫מתוך צורך לעשות משהו שנחשב בלתי אפשרי.‬
‫זה נשמע לי כמו המצאה.‬
‫בסדר, אז זאת המצאה.‬
‫אבל זאת ההמצאה האחרונה בהחלט.‬
‫אני עושה את זה רק כדי שלא נקפא למוות.‬
‫ואיך קוראים לה,‬
‫ליצירת המופת האחרונה שלך?‬
‫ניצוצטור. מסובבים את זה,‬ ‫והידיים משתפשפות זו בזו‬
‫כדי ליצור חיכוך ולהדליק אש.‬
‫אז זה אומר שאתה שוב ממציא,‬ ‫ממציא שכמותך.‬
‫אני לא ממציא. אנחנו צריכים את זה.‬
‫אתה יודע מה אומרים על צורך.‬
‫לא. מה?‬
‫לא יודע. קיוויתי שאתה תדע.‬
‫אולי צריך לסובב לכיוון השני.‬ ‫-לא משנה לאיזה כיוון מסובבים.‬
‫רואה?‬
‫זה עבד! ניצוצטור!‬
‫זו סיבה לחגיגה,‬
‫ואני שמרתי בקבוק פיזי פופ‬ ‫בדיוק לאירוע שכזה.‬
‫זה ממש לא אתה.‬
‫מוגז בעבודת יד במשך 17 שנים.‬
‫צריך לנער היטב קודם!‬
‫ניעור חזק!‬ ‫-לא. די, סאם.‬
‫לערבב את כל הבועות!‬
‫תפסיק עם זה. הנח את הבקבוק, סאם.‬
‫סאם, הנח אותו.‬ ‫-ככה צריך!‬
‫- פיזי פופ -‬
‫אל תפתח את הבקבוק.‬
‫אבל...‬ ‫-הוא יתיז לכל עבר ויכבה את האש.‬
‫הוא לא.‬
‫סאם...‬
‫סאם!‬
‫רואה? אמרתי לך.‬
‫לחיי האיש שאני גאה שהוא קורא לי‬
‫חברו הטוב ביותר.‬
‫טוב, אני מרגיש שזה קצת באשמתי.‬
‫אפשר לפצות אותך‬ ‫עם ביס של ביצים ונקניק ירוקים?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫זה ממש טעים בחושך.‬
‫אי-היכולת לראות מחדדת את שאר החושים.‬
‫זה אפילו נשמע טעים.‬
‫אני לא אוהב בחושך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מתקן את ההמצאה שלי.‬
‫אם לא נבעיר מדורה חדשה, אנחנו נקפא.‬
‫אבל זה בטח לא יעבוד.‬
‫זה בטח סתם‬
‫יתפוצץ!‬
‫מה? וואו! זה עבד!‬
‫לא, זה התפוצץ.‬
‫וככה זה יציל אותנו! תסתכל!‬
‫ההמצאה שלך מצביעה על הדרך החוצה.‬
‫הצינור הזה יוביל אותנו אל החופש!‬
‫זה לא נראה בטיחותי.‬
‫- רפש רעיל -‬
‫זה בסדר, גאי. זה רק קצת...‬
‫ברח!‬
‫כן, זה היה קצת באשמתי.‬
‫אני מודה.‬
‫איזה יופי.‬
‫את חושבת?‬ ‫-הכי חושבת.‬
‫איזה ציור נוף מקסים.‬
‫זה לא נוף. זה צ'יקירף.‬
‫אה, בטח. עכשיו אני רואה.‬
‫אני אוהבת במיוחד שציירת את הרגל שלו כאן,‬
‫עוקרת לאיש את העיניים.‬ ‫-זה האף שלו.‬
‫והוא מחבק אותי.‬
‫כמה פעמים צריך להגיד לך?‬ ‫הם לא מסוכנים.‬
‫לא משנה. אסור לי לאמץ פנדה,‬ ‫אז בטח שלא את מר ג'נקינס.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫את יודעת, אימא שלך הייתה פעם אמנית‬
‫לא רעה.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אני אצפה בדשא צומח.‬
‫אז הבינה מישלי משהו חשוב:‬
‫כשכל העולם ראה מפלצת,‬
‫איבי ראתה חבר אהוב.‬
‫גם אנחנו נגמור ככה.‬
‫לא נכון!‬
‫כי אתה עוד יכול להמציא לנו פתרון.‬
‫המצאות לא עובדות ככה.‬
‫מה אתה יודע על המצאות?‬
‫הכול.‬
‫אספר לך סיפור קטן.‬
‫זה סיפור הרקע הסודי שלך?‬
‫לא, זה סתם סיפור.‬
‫על בחור בשם… גי.‬
‫אני מרותק מהמשפט הראשון.‬
‫ממציא שאפתן ומבטיח מאוד.‬
‫גי המציא את מגהץ הפנים.‬
‫אני אדם חדש!‬
‫הוא המציא משקפי ערפל.‬
‫- חדר ערפל -‬
‫וגם רשמקול לא-לפי-הסדר עם 17 ערוצים.‬
‫בדיקה, בדיקה. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫שתיים-קה, שלוש-קה, בדיקה, אחת.‬
‫הו!‬ ‫-זה נהדר!‬
‫המכשיר להרמת יד‬ ‫נראה כמו הצלחה מסחרית.‬
‫המצאה מופלאה!‬
‫הפותחנית הפטפטנית‬ ‫הייתה אמורה להיות להיט.‬
‫אתה מסוגל! אני מאמינה בך.‬
‫קדימה! קדימה!‬
‫יש! הצלחתי לפתוח!‬
‫ההצלחה מעבר לפינה.‬
‫בקרוב הוא יזכה לתשבחות.‬
‫אבל קשה להצליח כשכל ההמצאות מתפוצצות.‬
‫אתה ידוע, הגי הזה נשמע מעניין.‬
‫מזכיר לי אותך.‬
‫אפשר לסיים?‬
‫כן, תמשיך כבר.‬
‫- דוכן העיתונים של לם -‬
‫- חדשות ההמצאות -‬
‫- ממציאים -‬
‫עם כל כישלון...‬
‫...וזהו זה.‬
‫...גי הלך והתייאש.‬
‫אתה מסוגל!‬
‫אני מאמינה בך.‬
‫- משגיח צבע‬ ‫בלי ניסיון, בלי רעיונות. -‬
‫וכשחשב על כישלון נוסף‬
‫הוא החליט שהוא פורש.‬
‫איזה סיפור!‬
‫רק ממציא עם דמיון מדהים‬
‫היה חושב על כזו עלילה בדיונית מרתקת.‬
‫ידעתי שאתה מוכשר.‬
‫זה אני.‬
‫אני גי.‬
‫כן, ממש.‬
‫כאילו, בהתחלה חשבתי שזה עליך,‬
‫אבל התפנית בעלילה בסוף?‬
‫הרגע אמרתי לך שזה אני.‬
‫בטח.‬
‫לא משנה.‬
‫אה. טוב.‬
‫אני מצטער שזה קרה לך, גי.‬
‫טוב, לכל אחד יש סיפור משלו.‬
‫נכון. לכולם יש סיפור, לכל אחד ואחד.‬
‫וסיפורו של ג'נקינס מתחיל באי מבודד.‬
‫הוא חי עם משפחתו תחת עצי העניבות,‬
‫ארוחת בוקר טרייה,‬
‫ג'נקינס חי בלי שום דאגות.‬
‫עד שיום אחד...‬
‫ג'נקינס אהב את אמו מכל הלב,‬
‫ומאז שנפרדו, ליבו שבור וכואב.‬
‫אם כבר מספרים סיפורי רקע,‬
‫לי יש סיפור ממש מסחרר.‬
‫הוא מתחיל לפני שנים רבות,‬
‫כשאימא שלי הולידה אותי, הייתי...‬
‫לא אכפת לי!‬
‫נותרו לי רק כמה דקות עד ש...‬
‫אני צעיר מדי בשביל למות!‬
‫זה הסוף. אנחנו גמורים. זה יומנו האחרון.‬
‫אל תהיה דרמטי.‬
‫תראה!‬
‫גאי! נכון שזה אדיר?‬
‫אני חושב שמצאנו גלגל הצלה.‬
‫נרכוב עליו החוצה.‬
‫סאם, הסוסה הזו לא זזה.‬
‫היא עדיין לא זזה,‬ ‫אבל בשביל זה יש לנו ממציא מחונן.‬
‫אני לא מחונן.‬
‫וגם אם הייתי, זה בלתי אפשרי.‬
‫נשמע שמישהו חולה במחלת הלא-ולא.‬
‫לא ולא!‬
‫ובכן, אני לא מעוניין לטבוע ברפש רעיל,‬
‫אז אגש לעבודה.‬
‫ובכן, בוא נראה.‬
‫הצ'קמוק הזה פה אמור לעבוד.‬
‫והחבקוק הזה יעשה את העבודה.‬
‫גאי ידע שהצ'קמוק לא מתאים.‬
‫סאם לא יודע לבנות מכשירים.‬
‫ואם זה ייפול, הוא יתפוצץ לרסיסים!‬
‫זוז ותן למחונן לטפל בעניינים.‬
‫גי חזר!‬
‫אפס נקודה אפס אפס שתיים מיקרוזילומטרים.‬
‫מספיק התרגשות ליום אחד.‬
‫איבי עלתה לחדר בשקט,‬ ‫שלא תחטוף צעקה.‬
‫אימא ישנה.‬
‫ומה היא מצאה?‬
‫וגם פתק, כתוב בדיו שחורה:‬
‫"עכשיו חיית המחמד תמיד איתך.‬
‫אוהבת, אימא יקרה."‬
‫לילה טוב, אימא.‬
‫לחבר את ההוא למפרק... להבריג את זה...‬
‫חתיכת...‬
‫גאי! הזדרז!‬
‫כמעט סיימתי!‬
‫ואזדקק לשמקל כדי להתניע אותו.‬
‫בקשר לזה...‬ ‫-מה?‬
‫די בזבזתי את השמקל האחרון.‬ ‫-אז תמצא עוד אחד!‬
‫שמקל אחד, כבר מגיע.‬
‫- מלון -‬
‫- ביצים ונקניק ירוקים -‬
‫הפרס הגדול!‬
‫יש לנו מנצח!‬
‫גשם של שמקלים!‬
‫תודה. כמעט נשארתי חסר כול.‬
‫שמקל.‬ ‫-שמקל.‬
‫זה עובד!‬ ‫-הזדרז!‬
‫זוזו!‬
‫קדימה, גאי!‬
‫החזיקו חזק!‬
‫כן!‬
‫גי חזר, ללא ספק!‬
‫רואה? רק היית זקוק למעט תקווה.‬
‫מזל שאיש התקווה בא לעודד אותך.‬
‫גאי היה זקוק לתקווה, זה נכון.‬
‫ואיש התקווה עזר לו,‬
‫גם אם הוא טיפשון.‬
‫יהיה לך מזל בפעם הבאה שתיתקע בבור, גאי.‬
‫כי אני יודע לבנות מכשיר כזה?‬
‫לא, כי אתה חייב שיהיה לך סיפור רקע.‬
‫- ברוכים הבאים לפרינז פזוקל -‬
‫- פתוח -‬
‫הגענו בלי להתפוצץ!‬
‫נפלא. בוא נאכל.‬
‫היי, תסתכל על הצד החיובי:‬
‫נשאר לך שמקל אחד לארוחת בוקר.‬
‫מצטער, חבר. אל תעשה רעש.‬ ‫אנחנו מבוקשים.‬
‫אם יראו אותך, נהיה בצרות.‬
‫ספר לי, מלצר,‬
‫מה יכולים שני בזבזנים גדולים כמונו‬ ‫לקבל תמורת שמקל?‬
‫אני ממליץ על חצי מנה.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, הפשפש הזה מטופש,‬
‫אבל אסור לצחוק,‬
‫כי פשפשים גורמים לצ'יקירפים‬ ‫להיבהל ולצעוק.‬
‫זה רק פשפש קטן.‬
‫- מבוקש! צ'יקירף -‬
‫הצ'יקירף שברח!‬
‫תרגום כתוביות: יהונתן ברחנא‬