DEN NYE KOLOS
Godt, mine små herpetologer.
Vi genopfrisker.
Varm- eller koldblodet?
Kold.
- Dækket af... - Skæl.
Findes på alle kontinenter med undtagelse af...
Antarktis.
I er fantastiske!
Jeres slanger er trætte. Sørg for, de kommer hjem.
Vi skal tilbage til bøgerne.
Jeg kan høre dit hjerte slå.
Du skal ikke være bange. Jeg ved, du er en god slange.
Angrebet mod skolebussen tog livet af mine venner...
det tog mit syn...
men jeg overlevede.
Min far ville holde det hemmeligt.
Han smuglede mig fra Rusland til Amerika for at gå på en blindeskole.
Han mente, jeg ville være i sikkerhed.
Min tante kunne holde øje med mig, og han ville komme hurtigst muligt.
Indtil da havde jeg hver søndag aften at glæde mig til.
Kunne du lide det?
Jeg kunne finde dig blandt millioner af violiner,
hvis blot du spillede en tone...
Måske tre toner. Men ikke flere.
Hvordan var maden den her uge?
Du skal ikke rynke på næsen!
Jeg får tante til at komme med nogle vatrushka.
Jeg har sagt til min ven, at vi to snart er sammen igen.
Snart. Det lover jeg.
Jeg skal passe på...
finde et nyt hjem, hvor vi vil være i sikkerhed.
Det er som gemmeleg. Lige nu gemmer vi os.
Kan du gemme dig lidt længere?
På grund af dig kan jeg gøre alt.
Du kan gøre alt.
Nina.
Hør godt efter.
Ingen må vide, hvem du er.
Du må holde op med at snakke russisk, indtil vi ses igen.
Har du forstået?
Ja.
Jeg har et sidste ønske.
Spil.
Han var min livsline.
Og jeg var hans.
Hver søndag reddede vi hinanden.
Vi skiftede ham og planlagde fremtiden.
Jeg var flygtet fra Voi, det ville han også gøre.
Vi ville narre dem alle sammen.
Så blev jeg en dag kaldt ned på rektors kontor.
Nina, din tante...
Hun er kommet, fordi der er sket noget med din far.
Det gør mig ondt.
Ninachka.
Tante.
Der er sket...
en skrækkelig ulykke.
Din far er gået bort.
Han er ikke død.
- Han skjuler sig for Voi. - Ninachka...
Din tante er kommet for at tage dig med.
Jeg taler ikke russisk.
Jeg kan ikke tage med hende!
Beklager, Nina. Du skal tage hjem.
Men jeg har ikke noget hjem, før han kommer og skaber et!
Det gør mig ondt, skattepige, jeg ved, du har haft det godt her.
Jeg havde på fornemmelsen, min far gemte sig,
men min tante mente, han var død,
og at begge vores liv havde ændret sig til det værre.
Så længe jeg gik i skolen, og hun passede på mig,
sørgede min far for at flere penge end hun nogensinde før havde set
strømmede ind på hendes konto.
Til min undervisning, for hendes opmærksomhed.
Men det var slut nu.
De penge, der var tilbage,
var ikke nok til at dække byrden ved at opdrage et blindt barn.
Hun hedder Nina. Hun er min niece.
Er hun blind?
Opfør dig ordentligt. Hendes far, min svoger,
en stor mand er lige død.
Jeg var meget ensom dengang.
For første gang føltes min blindhed som et fængsel.
Der var koldt, hvor jeg sov.
Jeg snakkede sjældent med nogen...
med undtagelse af spædbørnene, der kom og gik.
Tro mig, det foto yder ham ikke retfærdighed.
Smuk.
Hvorfor vil hans mor ikke have ham?
Hun er en ung studerende.
Nej, han skal være jeres barn.
Vi er meget heldige.
Vi havde ikke forventet en baby.
Hans værelse er klart.
Naturligvis. Har I pengene med?
Ja, Abel har dem med.
Vi har kørt hele dagen.
- Må jeg låne toilettet? - Ja.
Det er ovenpå.
Første dør, ikke til at overse.
Hvad hedder du, skattepige?
Du kan godt tale med mig.
Jeg hedder Nancy.
Jeg hedder Nina.
Bor din mor her?
Nej, hun er død.
Hvad fanden er det?
Ved du, hvorfor jeg er her? Jeg har overvundet cancer.
Nina?
Jeg sagde, hun godt kunne.
Så er det nok, Nina. Bed Tamara om at hjælpe dig med lektierne.
Hun sagde, du er bagefter.
Kunne vi tage dem begge to?
Nance! Det er...
Abel, det her barn er noget særligt.
Hun har brug for mere end det her.
Jeg kan forestille mig, det er svært.
Det er det.
Begge hendes forældre er døde.
Vi betaler dig.
Det er bedre at tage spædbarnet.
Vi vælger hende.
Vil I have hende, kan jeg ikke stoppe jer.
I kan sørge bedre for hende end mig.
Men ingen må vide besked.
Ingen vil få det at vide.
Vi ændrer hendes navn. Ren tavle.
Vi gør hende til en amerikansk pige.
Vil du komme og bo hos os?
Ja, det vil jeg gerne.
Dine øjne er blå som præriehimlen.
Prairie. Det vil jeg kalde dig.
Kom her, Prairie!
- Forsigtig, Abel! - Hun går ikke i stykker.
- Forsigtig! - Gør du, Prairie?
- Nej. - Nej? Jeg kan ikke høre dig.
- Nej. - Jeg kan ikke høre dig.
Det er dit nye hjem.
Vi tager vores sko af her, Prairie.
Nu skal jeg hjælpe dig.
Må jeg løfte den her fod?
Og den der fod.
Hvordan er det?
Godt.
Mærk alle grenene og bladene.
Du klatrer på et træ!
"'Du ved ikke, hvad det er for bønner, ' sagde manden til Hans.
'Hvis du sår dem over natten, vil de i morgen...
Helt op i himlen.
Og hvis det ikke passer, kan du få din ko tilbage.'"
Nu kommer den næste.
Hun går i søvne.
Hun har gjort det et par uger.
Jeg optager det, så vi kan vise det til en læge.
Hun har brug for læge, Nancy.
Skat! Prairie, slip. Prairie. Nina!
Prairie tror, hendes far er i live,
og at han via drømmene fortæller hende, hvordan hun kan finde ham.
Hun tror også, at hendes drømme er forvarsler,
og af den russiske mafia er efter hende.
Børn fortæller røverhistorier.
Det gjorde jeg selv.
Men hun fortæller storladne historier, som hun tror er virkelige.
Myter, der gør hende særlig.
Hvad er det, De helt præcist siger?
Prairie viser begyndende tegn på alvorlig sindssyge.
Kender De mon hendes biologiske forældres sygehistorie?
Nej.
Men jeg er sikker på, at når hun har været hos os en stund,
- vil hun blive... - Hendes nye stabilitet er væsentlig,
men den bedste måde at støtte hende på er med den rette medicin.
Hvordan kan medicin hjælpe hende?
Jeg kan ikke give hende medicin. Hun er et barn!
- Hun har brug for kærlighed. - Lad mig gøre det klart.
Uden behandling får hun det værre.
Blinde børn er utroligt opfindsomme,
men det her er anderledes.
Vi har at gøre med en psykose.
Undskyld mig, jeg henter et par prøver. Jeg er straks tilbage.
Vi har venner og slægtninge langt borte, som gerne vil se dig.
Derudover bør en god mor have et foto af sin lille pige.
- Er du parat? - Ja.
En, to, tre.
Nu.
Prairie, skat,
tag en af dem her.
Du vil få det bedre. Værsgo.
Her er noget vand.
God pige. Har du det bedre?
Hvad siger I til det?
Det er fint.
Sidder hans krave okay?
Det ser godt ud.
Jeg begynder at svede.
Lysene er varme, det må I undskylde.
Det er sødt, det er ikke ofte, bedsteforældre kommer med børnebørn.
Hun er vores datter.
Der trådte jeg i spinaten. Undskyld.
Slap af alle sammen Det ser fint ud.
Paririe, søde. Kig mod min stemme.
Følg min stemme. Sådan.
Jeg fik medicin i 13 år.
Jeg følte mig lammet indvendig.
Men det stoppede ikke forudanelserne.
Nina!
Far.
Er du oppe, skattepige?
Ja, jeg er oppe.
Lad mig se dig i lyset.
Den her tid af året... Den er altid svær for dig.
Vent.
Vi siger ikke noget til din far.
Medicinen gjorde mig mat.
Men den holdt ikke drømmene væk.
De var der i årevis.
For de var beskeder fra min far for at minde mig om, han var i live.
Han ventede på mig, han kaldte på mig.
Måske drømte du om ham, fordi du savnede ham.
Almindelige drømme giver ikke næseblod.
Forudanelserne var stærke, for jeg kunne se i dem.
Enogtyve stearinlys, min fødselsdag.
Da skulle vi mødes.
En kæmpekvindes ansigt omgivet af vand.
Det kunne kun være et sted.
Jeg planlagde at tage dertil.
Vent et øjeblik. Så tog du bare af sted?
Hold da op, hun løb ikke bare væk.
Vel?
Det gjorde jeg.
Jeg vidste, at min far ventede på mig, at Nancy og Abel aldrig ville forstå det.
En pige, jeg kendte fra skole, skulle til Chicago.
Jeg fik et lift til Greyhound-stationen.
Og derfra...
forsvandt jeg.
DEN NYE KOLOS
Vi har lukket, frøken.
Jeg må bede dig om at gå ombord.
Det kan jeg ikke, jeg venter på en. Måske har du set ham?
Han er høj, lyshåret. Måske er hans hår gråt nu...
Eller gråsprængt.
Nej, beklager.
Men, frøken...
du skal gå ombord på færgen.
Jeg er blevet 21 i dag.
Tillykke med fødselsdagen.
Jeg har tænkt hele dagen på, hvad der står om hende.
Vil du læse det for mig?
Ja. Men så skal du gå ombord på færgen.
Du er nødt til at gå.
"Her hvor havet slår mod vores porte ved solnedgang,
skal stå en mægtig kvinde med en fakkel,
hvis flamme er et fængslende syn
og hendes navn er Mor til alle i eksil.
Fra hendes lysende hånd bydes et verdensomspændende velkommen,
hendes milde øjne dominerer over den luftbårne havn, der indrammer to byer.
'Behold gamle lande, din gemte pragt!' råber hun med tavse læber.
'Giv mig jeres trætte, jeres fattige,
jeres sammenstuvede masser, der længes efter at ånde frit,
som du afviser at modtage i land.
Send disse, de hjemløse, de stormomsuste til mig.
Jeg løfter min fakkel ved den gyldne port!'"
Jeg burde være taget hjem...
men jeg var sønderknust og skamfuld.
For stolt.
Jeg ville ikke give op, så jeg udtænkte en sidste plan.
Hvis jeg ikke kunne se min far, kunne han måske høre mig.
Jeg ville spille violin i metroen, til han steg af toget,
hørte min sang og kom løbende.
Og ved I hvad?
Min plan virkede.
Men det var ikke min far, der fandt mig.
Det var en anden mand.
Manden, der ændrede mit liv.
Vi ses i morgen, French.
Vi har ikke gjort det et stykke tid.
Det kan vi nu.
Dine øjne...
stråler.
Vil du have morgenmad på sengen?
Selvfølgelig vil jeg da det.
Hvad?
Jeg var ude at gå en tur.
Din mor og jeg kunne gå med.
Alene. Sommetider...
Sommetider har jeg brug for at være alene.
Sidst du gik ud alene, kom du tilbage med hundebid.
Så det her med Steve Winchells lærer, og nu skjuler du ting for os.
Jeg ved, I beskytter mig.
Jeg ved, jeg svigtede jer. Jeg...
gjorde jer forlegne.
Det beklager jeg, men jeg kan ikke...
Jeg kan ikke sidde indespærret her hele tiden.
Måske havde lægen i St. Louis ret. Vi har fået dig hjem for hurtigt.
Måske har du brug for tid i medicinsk behandling.
- Sig ikke det. - Professionel...
Vær nu sød.
Undskyld, jeg gjorde jer bange.
I må ikke sende mig væk.
Hvis du talte med den der traumerådgiver...
Ham fra FBI? Ham der bliver ved med at ringe.
Du har brug for en med erfaring.
Gør jeg det, kan jeg så gå ud om natten? På egen hånd. For at få styr på tankerne.
Det er ikke sikkert.
En time.
Hun kan godt gå en time. Ikke?
Måske har hun brug for åbent rum, Nance.
Adrian.
Værsgo. Spis bare.
Kom nu. Sidste mundfuld.
Du skal børste dine tænker.
Det har jeg gjort.
Nej, du har ej. Din tandbørste var tør.
- Alt i orden? - Hvad?
Er du okay? Alt vel?
Mit numsehul stinker, men jo.
Fedt. Det får vi lægen til at kigge på.
Kom nu. Sidste mundfuld.
Kom så. Du skal hen til busstoppestedet, okay?
Det er fra 1995
RUSSER
Hvem er det?
Hvad så?
- Hr. Harris? - Hej, Alfonso.
Det er Kevin Harris fra Knightsman Foundation.
Det er rart at møde dig. Altså i telefonen.
Vi er meget imponerede over dig, Alfonso.
Atletik, karakterer, engagement i lokalsamfundet.
Og din opgave om bier.
Fænomenal.
Bier?
Du skrev om at lære hjertemassage. Undskyld.
Nå, men vi var vilde med den og vil gerne tilbyde dig et legat.
Hvad siger du til det?
Det er...
Det kan vi lide at høre.
Din abuela bliver vildt begejstret.
Han skal faktisk tilbage til timen, for at fortsætte med de gode karakterer.
Vi vender snart tilbage.
Det betyder meget for mig. Tak.
Velkommen til Knightsman-familien, Alfonso. Hav en god dag.
Du fik det.
Det afgørende er, at du fik det.
Det er okay. Der er meget at tænke over.
Skal jeg gøre noget? Skrive et brev til dem?
Send en e-mail med din accept.
Der er også en middag, det er altid akavet.
Du skal tage en fuld uddannelse og overholde opførselsklausulen.
- Hvad betyder det? - Gør ikke noget underligt.
Få ikke problemer med strisserne. Så er det fint.
Skriver man "Voi" med et "y" eller er "i"? Jeg kan ikke finde noget.
Måske er det russiske bogstaver. Tænk dig om.
Hej, jeg...
Jeg fik din besked. Bussen er noget rod, ikke?
Jo. Noget rod.
Må jeg sætte mig her?
- Kan du hjælpe os med noget? - Selvfølgelig.
Hjælp os med at finde noget.
Vi har ikke fundet noget om Nina Azarov endnu.
Hun var et barn.
Hendes far har nok slettet alt, så hun ikke kan spores.
Jeg slår "Azarov-mine" op.
Hendes far havde en mine, ikke?
God idé.
- Forsøger hun at få dig ud af Asheville? - Du drømmer.
De er ikke kommet endnu. Det betyder ikke, de ikke gør.
Vil du tale med dine forældre?
Hvad er Asheville?
Det er som en militærlejr. For uvorne unger.
Prøver du overhovedet at lede?
Prøv noget russisk.
Har du sendt mig den Snapchat?
- Ja. - Jeg gider ikke se det.
Det ved jeg. Vi sporer hendes historie. Intet indtil videre bortset fra bussen.
- Det er enormt. - Ja.
Du kommer i aften, ikke?
Den fyr tror bare, han er den bedste.
Han er et pikhoved, hvis han ikke kommer.
Kom og sæt dig.
Maman har hovedpine.
Er der noget galt?
Nej, jeg har faktisk gode nyheder.
Virkelig gode nyheder.
Jeg blev ringet op af stiftelsen.
Jeg fik legatet.
Jeg kan gå gratis på hvilken som helst skole i Michigan.
Så du skal ikke bekymre dig om noget.
Ikke det mindste, Maman. Ikke engang en cent.
Så det bliver ikke Harvard?
Jeg har ikke hørt fra dem.
Men det her en chance, en rigtig god en.
Jeg vil bare det bedste for dig, skat.
Vi klarer os uden dig.
Med nød og næppe.
Jeg kan køre hjem og vi kan se Carlos' baseballkampe sammen.
Du ved godt, at jeg ikke kan på grund af min lidelse.
Hvis du mener, du har en lidelse, så lad mig følge dig til læge.
Der kan du se?
Hvad skulle jeg gøre, hvis du ikke bekymrede dig for mig?
Det er det, jeg siger. Jeg er tæt på.
Michigan.
Jeg er stolt af dig.
Du fortjener alt i verden...
og mere til.
Merci, Maman.
Vil du gøre mig en tjeneste?
Hente noget mælk?
Om morgenen kan jeg ikke drikke kaffe uden.
Ja da.
Hej der, French.
Jeg tænkte nok, det var dig.
Jeg kan godt lide koldt, når det er koldt.
Sejt.
Tager du mælk med? Det virker underligt.
Nej, jeg kommer ikke.
Er du bange for, det ødelægger din chance for at læse videre, hvis du ses med hende?
Ja, jeg har lige fået et legat, faktisk. Hele uddannelsen.
Ja, hvem skulle ellers få det?
Mine forældre vil gerne have, jeg er som dig.
Seriøst?
Først skulle jeg være som Christine Yee, men...
Har legatet en opførselsklausul?
Jeg ved, der var en for Mabel Allen.
Du er velinformeret.
Det er, som om...
de tror folk som os bliver kriminelle,
medmindre de specifikt forbyder det.
Du må læse det igennem.
Pågribes jeg i et hus med narkohandel, er det forbi.
Det er anderledes for Steve.
Han ødelægger selv sit liv.
Jeg prøver på ikke at falde i den kategori.
Hvis det giver nogen mening.
Det giver god mening.
Det er bare...
Er du ikke nysgerrig efter slutningen?
Du tænker på hendes historie?
Nej, jeg er egentlig ligeglad.
Hendes historie, men...
Os.
Tror du ikke, hun valgte os af en grund?
Steve er sikkert morder, Jesse er helt ved siden af,
Broderick-Allen er underlig og trist,
og jeg er, som du ved.
Jeg skal ikke have hjælp.
- Det ved jeg. - Jeg gør alt på egen hånd.
Det ved jeg.
Jeg skal have den her tilbage, inden den fryser til.
Okay.
Forbandet også.
Buck!
Hop ind, vi kører.
Det er sejt.
Jeg fik forfrysninger i går aftes.
Hvis vi skal fortsætte, kan du ikke deale herude.
Hvad kan det gøre dig?
Det kan du bare ikke.
Venner, OA sagde, vi kun havde en time.
- Vi skal ikke spilde tiden. - Pyt så.
Det betyder, at du heller ikke får, Buck.
Testosteron inkluderet.
Jeg kan fortælle, hvad jeg gjorde galt.
Jeg spiste ikke, når jeg var sulten. Jeg sov ikke, når jeg var træt.
Jeg fik ikke varmen, når jeg frøs. Det gjorde mig svag.
Men min største fejltagelse var at tro, at hvis mit net var smukt...
ville jeg kun fange smukke ting.
Er din musik...
russisk?
Er du russer?
Mig? Nej. Jeg er amerikaner.
Hap...
hedder jeg. Dr. Hunter Aloysius Percy, så forkortet er det Hap.
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Nej.
Må jeg spørge om noget?
Undskyld, jeg har travlt. Jeg må gå.
Har du altid spillet så godt?
Eller er der sket dig noget?
Der skete dig noget,
og så kunne du spille intuitivt.
- Undskyld. Har du haft en NDO? - Jeg ved ikke, hvad det er.
En nærdødsoplevelse. Døde du?
Og kom tilbage til livet?
- Er du okay med citron? - Ja.
Fint. Sådan.
Du tager den her, fører den op til munden og slubrer østersen i dig,
som sugede du havvand op fra en skal.
Jeg kunne heller ikke lide min første. Kan vi få nogen fritter?
Alt det gode i verden skal man vænne sig til.
Jeg kan huske min første kop kaffe på universitetet. Jeg skulle kaste op.
Til sidst i medicinstudiet kunne jeg ikke komme ud af sengen uden.
Det er en del skole for en, der hadede det.
Jeg kunne bare ikke forstå,
hvorfor jeg ikke kunne stille spørgsmål, der ikke havde svar.
De er de mest interessante spørgsmål. Hvad er bevidsthed?
Hvor forsvinder bevidsthed hen efter det her sted?
Du ved det. Ikke? Da du var...
Lad mig stille dig et spørgsmål, da du kom tilbage fra døden...
Følte du, du havde et valg?
- Oplevede du det som et valg? - Ja.
Kaldte du det en nærdødsoplevelse?
Har du haft en?
Kom her, ketchup ved midnat,
sennep klokken fire, mayonnaise klokken otte.
Lækre sager, okay?
Har jeg haft en NDO? Nej.
Det har jeg ikke, men jeg...
Men jeg tænker stort set ikke på andet.
Det handler mit liv om.
Jeg var anæstesiolog på skadestuen, og første gang jeg hørte...
en patient dø, syntes jeg...
det var, som om jeg hørte noget.
Noget...
Jeg ved det ikke helt. Noget.
Jeg tog mod til mig og spurgte lægerne.
De sagde: "Alle tror, de føler noget."
Jeg hørte et sus...
fra noget, der forlod kroppen,
og suset, da det kom tilbage.
Hvis de kom tilbage, betyder det, de var et sted henne.
Hvor var de henne?
Vi kan bevise det.
Jeg gjorde, hvad enhver fornuftig forsker ville gøre.
Jeg forlod skadestuen og begyndte på,
hvad der er blevet et livstidsstudie i NDO-overlevende.
Så du kender folk som mig.
Ja.
Jeg foretager undersøgelser lige nu af tre personer som dig.
En af dem minder meget om dig.
Hun kom tilbage med specielle evner, musiske evner.
Hvad går det ud på?
I hendes tilfælde absolut gehør, men der er andre, jeg har mødt...
Folk kommer tilbage med matematiske, kunstneriske eller sproglige færdigheder.
Det er...
Det er ikke det utrolige.
Det, der gør jer utrolige...
er, at I er rejst ud af den her...
koma...
som vi alle er i.
Er du med?
Siden jeg forlod Rusland, har jeg kun tænkt på,
hvordan jeg finder min far.
Og han var den eneste person, der ikke fik mig til at føle,
at jeg var dement eller...
Selvfølgelig ikke.
Du skulle aldrig have været medicineret.
Aldrig.
Fordi du har levende drømme?
Det er vanvittigt.
Det er sært at høre, at...
jeg er underlig, men at du godt kan lide det.
Underligt er godt.
Der er en patetisk almindelig fyr et sted,
der går med en trøje, hvorpå der står: "Underligt er godt."
Jeg er nødt til at gå.
Må jeg få regningen?
Jeg flyver hjem i aften, tilbage på arbejde.
Jeg har noget, jeg tror, du måske kan lide.
Det er en slags udløber af mit arbejde.
Jeg solgte et patent under en konference i går, og...
- Må jeg vise dig noget? - Ja.
Se her.
Lad os fjerne det her.
Som jeg sagde, handler meget af det om at høre suset, okay?
Jeg anbringer det her.
Sidder den i?
Du tænder hernede.
Det kan gøre hjertebanken hørlig på en afstand af 150 meter.
Bare tryk her?
Der! Nogen bevæger sig.
Ja.
Yngre måske? Et barn?
Præcis.
Hjertebanken er mere unik end et fingeraftryk.
Prøv det her.
Ja.
Sådan lyder du.
Sådan lyder jeg.
Tag mig med.
Undersøg mig.
Er du sikker?
Hvor længe?
Ingen modvind. Så bare et par timer.
Anbring dine hænder mod vinduet.
Tag fat, før den ned til en lås i midten.
Sådan, du tager fat og hiver op og tilbage.
Op over og tilbage. Skub til vinduet.
Skub nu.
Så er vi nået frem.
Godt, jeg havde tændt for varmen. Hvad ville du have troet om mig
hvis du kom ind i et iskoldt hus?
Der er en seng nedenunder i laboratoriet, håber, det er i orden.
Her er så stille.
Er der ingen veje i nærheden?
Det og så er alle vinduerne isolerede. Vintrene her er meget barske.
Et glas vand.
Må jeg låne telefonen?
Og ringe til mine forældre og sige, jeg er okay.
Selvfølgelig.
Lad mig tage det.
Der står en stol lige bag dig.
- Skal du have hjælp til at taste? - Nej.
Okay.
Den bliver bare ved med at ringe. De er nok på den anden linje.
Vi ringer til dem i morgen. De skal ikke bekymre sig.
Det har været en lang dag. Du må være træt.
- Skal jeg vise dig nedenunder? - Ja.
Okay.
Der er to trapper.
Den første er let nok.
Der er gelænder til venstre.
Nu kommer der en vindeltrappe.
Du er halvvejs nede.
- Jeg tager din taske. - Undskyld.
Her lugter af klippe.
Skifer.
Her.
Jeg har selv bygget laboratoriet.
Nu kommer der et stort skridt.
Er det rindende vand?
Det er en naturlig kilde. Jeg lod den blive.
Ikke den samme flod to gange, som de siger.
Så er vi her.
Der er en seng tre skridt foran. Vend dig om.
Du er et utroligt aktiv, Prairie.
Jeg er heldig, jeg mødte dig og kan arbejde med dig.
Tak.
Sov godt.
Godnat.
Hap?
Lad mig tale dig igennem det her. Du hører dine tanker skyde op:
"Det her sker ikke."
Det gør det.
"Det her er en drøm."
Du er helt vågen.
"Nogen vil finde mig."
"Hvorfor er jeg lukket inde i et bur?"
Det finder du snart ud af.
Du skal vide, der kan gå tid, før han kommer efter dig.
Tænker du på de skridt, der har ført dig hertil...
vil du nok forstå,
at det er helt din egen fejl.
Dine tanker vil forsøge at overrumple dig. Kæmp imod.
Du vil finde din frihed.
Når du sover.
I dine drømme.
Sådan undgår vi at blive vanvttige.
Hvad hedder du?
Prairie.
Jeg hedder...
Homer
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX