SYZYGY KAPITOLA 4
Počkej!
Bez ní Homera nenajdeš.
Bez koho?
To je všechno.
Holčička ve snu je z vašeho dětství,
nebo z dětství Niny Azarovové?
Je to stejná osoba.
A jste i vy a Nina stejná osoba?
Ne. Já v den nehody byla v autobuse.
Myslím, že Nina ne, a díky tomu jedinému rozhodnutí
jsme měly úplně jiné životy.
Ona nezemřela a neoslepla, neposlali ji do Ameriky,
nestrávila sedm let pod zemí.
Její pleť...
je tak jemná.
Já neměla jemný život.
Možná Ninu sublimujete.
Neznám ji. Nechci ji znát.
A nejste potom stejná jako Hap?
- Hap vás věznil? - Pořád mě vězní.
- Drží vás jako rukojmí? - Drží nás.
Myslíš, že je to doktor Percy. Není.
- Uvnitř je Hap. Je to lovec. - Dobrá.
Je to lovec.
Chytil vás a zavřel do klece.
Vy jste zavřela do klece Ninu.
Pohřbila ji někde hluboko ve své mysli.
Ona chce ven. Klepe na dveře vašeho snu.
Ptal ses na Rachel?
- Měníte téma. - Ptal ses? Slíbil jsi to.
Ano. Přemístili ji do zařízení blíže k její rodině.
Jak se to tam jmenuje?
Nino, co si myslíte, že se s Rachel stalo?
Zabil ji.
Proč?
Protože s námi komunikovala
a mohla nám říct, co dělá ve své laboratoři.
- Viděl jsi, že ji zastavil. - Co myslíte, že tam dělá?
- Byl jsi v jeho laboratoři? - Ano.
Ale je tam místnost, kam nesmíš.
Zamčená místnost.
Že ano?
Řekni, že ne, a už o tom nebudu mluvit.
Je přirozené, že máte pocit, že je vrah.
Chce z vás vytrhnout kus vás, váš přelud.
A myslíte, že bez něj zemřete, ale to ne. Bude se vám dařit.
Bože, on je opravdu tak chytrý.
Ví, že mě neuvidíš.
Ne skutečně.
Dokud jsem tvou pacientkou.
Za to může Prairie.
- Zdravím. - Dobrý den.
Chci vidět Ninu Azarovovou.
Omlouvám se.
Slečna Azarovová nemůže mít návštěvy.
Nejsem návštěva. Jsem soukromý detektiv.
Hledám ztracenou dívku a slečna Azarovová má důležité informace.
Chápu, že je to naléhavé, pane Washingtone.
- Ale nemohu-- - Můžu mluvit s ředitelem?
- Prosím? - Doktor Percy tu není
a doktor Roberts má terapii. Nemůžu--
Víte, že každých 24 hodin
se snižuje šance, že ji najdu živou?
Takže vyrušte doktora Robertse
a řekněte mu, že pokud s ní nebudu mluvit
do 15 minut, zavolám policii.
Doufám, že to je naléhavé.
Prý ano. Vyhrožují policií.
Co se děje?
Nějaký Karim Washington chce s vámi mluvit.
Nechci mluvit s nikým z jejího života.
Ptá se na pohřešovanou dívku v domě.
V domě?
Už mě nebaví ty tvoje lži!
Tohle nejsou gumové rybičky!
Řekni NASA, že si nenechám lézt do myšlení!
Lioneli!
O tom jsme už mluvili.
Musíš si dýchat.
Aby ses kontroloval, ano?
Vy jste Nina Azarovová?
Ano.
Znám vás?
Už jsme se potkali?
Nevím o tom, ale prý mám amnézii.
I když popravdě
tu zapomínají spíš ostatní.
Zdravím. Jmenuji se Karim Washington, soukromý detektiv.
Hledám pohřešovanou dívku.
- Dítě? - Šestnáct.
Unesli ji?
Hrála hru, kterou vyvinulo CURI...
- kde pracujete. - Ano, CURI.
A bydlela na Sutter Street 828, ve vašem domě.
Ano, dům.
Je prázdný?
- Ano. Ale řekl jste... - Přebývala tam
s dalšími, co hrají tu hru.
- Dům! - Děti!
Teenageři.
Jste tu kvůli tomu domu?
Víte, jak se dostat dovnitř?
- Jestli mám klíč? - Ne...
myslím tajný vchod. Musím ho najít.
Budu k vám upřímná. Zhroutila jsem se.
- Amnézie. - Tak nějak.
Na spoustu věcí si nemůžu vzpomenout,
a dávají mi léky, které mi brání přemýšlet.
Ale když mě odsud dostanete, já vás dostanu do domu,
přes tajný vchod.
Přísahám.
Je to dobrovolná hospitalizace. Můžete jít.
Doktor Percy to změnil na 5250.
Jste hrozbou sobě i jiným?
Jsem hrozbou jen a pouze pro doktora Percyho,
- vím, co je zač. - A to?
Není to tu bezpečné.
Ale já nespěchám. Dalších 12 dní tu zvládnu.
Ale čas teď není vaším přítelem, že?
Pokud vás odsud dostanu
a uvidím známky vážné duševní poruchy,
ihned zavolám doktora Percyho.
Jaké známky myslíte?
Přeludy. Mánie.
Žádná hygiena. Sociopatické chování.
Neustálé opakování. Neschopnost logicky uvažovat.
Nejsem narušená, ale logika je přeceňovaná.
Lioneli!
Jdete?
Oblečte si to.
Jdeme.
Neotáčejte se.
Zastavte! Ona nesmí odejít!
Dobře.
To oranžové auto, uvidíte ho.
Přijeďte dopředu.
P, parkování.
R, zpátečka.
N...
Sakra! Sakra!
Hej, zastav!
Zastav! Hej!
Už jste někdy řídila auto?
Nevím o tom.
Jde o jednostranné zrušení přímé mezinárodní směnitelnosti
dolaru za zlato Nixonem v roce 1974.
- A to bylo dobře? - Říkám,
že to dolaru dalo unikátní pozici
v rámci mezinárodních měn. Možná to vedlo k jeho nadvládě.
Tohle je pánská část.
V dámské části není sauna.
Mně to nevadí. Vám ano?
Víte, už si připadám sama sebou
jen na dně bazénu.
Chápu vás. Je tam klid.
To jediné pomáhá na zvonění v uších.
Jak víte, že mi v nich zvoní?
Slyším to.
- Slyšíte, jak mi zvoní v uších? - Ano. Slyším. A vy u mě?
Kde jste byl předtím?
Na projížďce.
Opravdu to musíme hrát, doktore Percy?
Jak-- omlouvám se, známe se?
Zvoní nám v uších ze stejného důvodu.
Hlasitá hudba?
Nepatříme sem.
Jsme turisté.
Takže zvonění v uších...
- provází-- - Cestování.
Včera jsem se octla v těle, jehož život se již odehrává,
a myslím, že vy také.
Pokračujme jinde.
Řekni mi všechno, co víš o domě.
Třeba si pak vzpomenu.
Dům byl postaven v roce 1910
inženýrem, který vydělal jmění při zlaté horečce.
Postavil ho pro svou ženu, která prý byla nějaké médium.
Jakože... mluvila s duchy?
Jo, dělala seance a tak.
Milovala ty staré viktoriánské věci.
Tohle nejsou originální plány. Jsou ze 60. nebo 70. let,
kdy byl dům rozdělen na byty a pronajímán. Až před
dvěma lety jste ho s Ruskinem koupili.
Prý je to můj přítel.
Také jsem to slyšel.
- Na co to je? - Na tvojí čelist.
Takže, dům.
Jo, nájemci byli přesunuti
a dům obnoven podle původních plánů,
což je vidět tady.
Takže...
tajný vchod?
Těžko se v tom orientuje.
Už jsi v tom domě byla?
- Řekla jsem, že tě tam dostanu. - Jak?
A co tohle?
TŘI VIDLICE
Co jsou „Tři vidlice“?
Víš co? Projeď si zbytek obrázků v té složce.
Buck.
Co?
Vypadáš, jako bys viděla ducha.
- Tuhle osobu hledáš? - Jo, Michelle. Co je s ní?
S ním.
Omlouvám se.
Ten obrázek mi...
připomněl jednoho mladíka z Michiganu.
Co ještě víš o Hapovi-- doktoru Percym?
Napsal knihu Kvantové psychično o absolutní realitě jako o šílenství.
- Byl terapeut tvého přítele. - Ruskina?
Jo.
Proto jsem skončila na klinice.
Všechno je propojené.
- Co? - Doktor Percy,
Pierre Ruskin, dům, mizející teenageři.
Byl jsi u Niny v bytě?
Ne, to je v CURI.
- Musíme do jejího bytu. - Do tvého bytu.
Proč?
Takový bezpečnostní zámek má na zamčené komoře.
Pokud je Nina...
Pokud jsem já do toho zapletená, můžeme na to přijít.
HOMER ROBERTS (2 ZMEŠKANÁ VOLÁNÍ) IHNED ZAVOLEJTE
- Haló? - Doktore Robertsi?
- Doktore... - Co se děje?
Nina Azarovová dnes ráno utekla.
- Jak to myslíte? - Nevím přesně.
- Byl tu detektiv-- - Jaký detektiv?
Soukromý. Byl jsem zrovna s Ninou a Darmi
- říkala, že jde za ní. - Poslouchejte!
Ano, omlouvám se.
Kdo je jeho klient?
- Nemluvil jsem s ním. - Bože.
- Volal jste policii? Dobře. - Ano, měl jsem?
- Chtěl jsem... - To je dobře.
Je uprchlík. Máme ji na starost. Je 5250.
- To jsem jim neřekl. - Ihned jim zavolejte
a řekněte, že je hrozbou pro sebe i okolí.
- Je tu nutné? - Ano.
Doktore, jen chci...
Pochopil bych, kdybyste chtěl mou rezignaci.
Věřte mi, nejradši bych vás vyhodil.
Ale její fixace na vás nás může zachránit.
Volejte na policii každých 30 minut.
A buďte připraven, kdyby se vrátila.
- Dobrá, budu. - Dobře.
- Moc mě to-- - Ahoj.
Je vše v pořádku?
Mimořádná událost v práci.
- Jsem Elodie. - Hunter.
Těší mě.
Mlátil jsem hlavou o sklo.
Chtěl jsem...
vypnout svou mysl, abych už nepřemýšlel.
A kdybych se u toho zabil, nevadilo by mi to.
V té druhé dimenzi?
Jo.
Stál jsi na posteli a mluvil na mě přes větrací otvor. Ty a PA.
Nakonec jsem toho nechal.
Zachránil jsi mě.
Ty i PA.
- Myslíš Nina? - Ne.
PA.
Nina tam nebyla. Nina je odsud.
Je to... je to docela vtipný.
Tady...
jsi doktor a nemůžeš pro mě udělat nic.
Tam jsi byl jen
fotbalový zadák...
a díky tobě jsem se nezbláznil.
Dostane se vám pod kůži, že?
Možná tobě. Chceš o tom mluvit?
Dostane se pod kůži všem.
Proklouzne přes vaši nejlepší obranu.
Taková prostě je.
No, už je pryč. Možná se vám uleví.
Není pryč, doktore.
Má plán. PA má vždycky plán.
Vrátí se.
Jak to víš?
Nějakým způsobem se během těch asi 2 500 nocí pod zemí
Homer, ten roztomilý zadák, dostal pod kůži jí.
A z vlastní zkušenosti vím, že není typ, co se vzdává.
Musíš ho znát.
Nepamatuješ si? Musíš si vzpomenout.
- Vyprávěj mi něco. - Cože?
Na rozptýlení, abych nepřemýšlela.
Můj bratr, on...
nikdy nenechal ženu mít u něj doma kartáček.
Chápeš? Nikdy o to nestál.
Až jednou na hlukovém koncertě potkal holku s oholenou hlavou.
- Co je hlukový koncert? - Posloucháš nebo ne?
Líbily se jim stejné věci a...
nic si nenamlouvali.
Hned na prvním rande, ještě před večeří, jí řekl,
že nechce na tomhle světě mít děti.
Ona souhlasila.
Svět prý potřebuje hodně věcí,
ale dalšího člověka ne.
Můj bratr a ona...
se zamilovali.
Byli spolu sedm let.
Byl tak šťastný, až to bolí,
když viděl její kartáček vedle svého.
Pak jednoho dne, naprosto nečekaně,
řekla, že chce dítě.
Jaký je kód?
10, 15, 87.
Vzpomněla sis!
Jsou to jen kazety.
Kazety, které stojí za to schovávat.
PAŘÍŽ - 18. ZÁŘÍ 2009
Ležím,
slunce svítí jasně.
- Pot tvoří kapky na mém těle. - To jsi ty?
Myslím, že ano.
Nic na sobě nemám.
Je bezvětří, takže pot
na mě leží jako bubliny.
Cítím jazyk vzadu na noze.
Další v uchu.
Jazyky sbírají pot.
Ví, že mé tělo tiskne tajemství solí.
Jazyk mi vjede do zadku.
Myslím, že to jsou sny. Tak je nahrávají v CURI.
Nemohu se hýbat,
i když...
mě nic nedrží.
Chci promluvit,
ale Pierre mi vyřízl jazyk.
24. březen 2013.
Uvědomím si, že nejsem...
Tři vidlice.
Nechápu.
Hele, tři vidlice. Dej prsty na S, Z a G.
Tři ypsilon.
Tři vidlice.
Poslední nápověda ve hře. Michelle ji hrála,
- když zmizela. - Jasně.
Možná nás ta hra dostane k tomu tajnému vchodu.
Syzygy.
Co to je?
Místo? Osoba?
Její telefon.
SHODA! YASSI SE LÍBÍTE
Haló?
Ano.
Zdravím, seržante.
Díky, že voláte.
Chtěl jsem jen zdůraznit, že
Nina Azarovová je...
je nebezpečná.
Potřebuje léky.
HOMER: DEN BLBEC YASSI: TAKY. NEŘEŠÍM
Měli jsme tu incident.
HOMER: ZÁVIDÍM YASSI: OPIJEME SE?
Vyhrožovala doktoru Percymu.
Ano, fyzicky.
Psychicky se zhroutila.
YASSI: V 8 V KIYOSHI BUDU V ČERVENÉM LATEXU
Jen chci zdůraznit, že se jí nedá věřit
a měli bychom ji najít, než někomu ublíží.
HOMER: JÁ TAKY
Ano, dejte nám vědět ihned, jak ji najdete.
Děkuji.
YASSI: ODVÁŽNÉ
YASSI, 27 2 MÍLE
Víš heslo?
Syzygy.
- Co mám dělat? - Buď sama sebou.
Syzygy.
Zdravím.
Slečno Azarovová?
Ano, u telefonu.
Zníte nějak jinak.
Omlouvám se, byla jsem nemocná, už je mi lépe.
Kdy chcete přijít?
Zítra.
Dnes večer.
Haló?
Bude trvat, než ho připravíme.
Uvidíme se v devět.
Potřebuji adresu. Pro taxi.
Váš řidič má adresu, slečno Azarovová.
Přijďte prosím oblečená, ať můžeme začít, až dorazíte.
Homer?
Yassi?
Jo.
Co je?
Tvoje fotky jsou mnohem méně atraktivní,
než ve skutečnosti jsi. Vážně. To je roztomilé.
To je lepší než zklamání.
Máš hlad?
Jo.
Musíš mi to říct. Jak jsi věděla, kdo jsem?
- Že jsme-- - Odjinud.
Turisté, jak říkáš.
Když cestuješ tolik, jako já, cítíš to.
Umíš ovládat, kam jdeš?
Vybrat si destinaci?
Chceš mít letový plán?
Vše ovládat nejde, ale můžeš ovlivňovat, rozumět,
dle toho plánovat.
Jsi na mě trochu moc tajemná.
Byla jsem v dimenzi, kde jsem byla herečkou.
Hlavně francouzské filmy.
Nejdřív to bylo zdrcující. Cítila jsem se obnažená.
Lidé mě zastavovali, filmy je prý ovlivnily. Jaké filmy?
Tak jsem se u ní zamkla a podívala se na všechny DVD.
Viděla jsem sebe
jako mladou ženu,
nevinnou, naivní, jak se zamilovává a opouští je.
Viděla jsem se umírat.
Sebevražda, infarkt, uškrcena manželem.
Byla jsem to já a nebyla.
Úplně se mi z toho točila hlava.
Ale pak jsem si uvědomila,
že já i herečka máme něco společného.
Jsi v pořádku?
Ano, promiň, došlo mi něco o jednom pacientovi.
Měli jste něco společného?
Obě jsme toužily porozumět lidské duši.
Ona toho dosáhla pomocí různých rolí,
já cestuji.
Dobře, ale jak...
Jak si vybereš destinaci,
kam cestuješ?
Najdeš čtyři osoby, uděláte pohyby...
Co?
Omlouvám se, to je tak neobvyklý způsob pro někoho, jako ty.
Jsou i jiné způsoby?
Ty jsi dnes ráno jel po pobřeží.
Mohl jsi letět, jet vlakem, jít.
Ano, je mnoho způsobů.
Všechny vyžadují palivo.
Palivo tě dostane tam, kam chceš.
Dobře. Takže...
co je to palivo?
Nemůžu to vysvětlit.
Ale můžu ti to ukázat.
Jo, průkazy. Naše nejnovější práce, docela zajímavé.
Díky.
To není designová firma?
Je. Přemýšlíme o nové koncepci smrti.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Myslím kulturně.
Estetika nemocnic, atmosféra pohřbů.
Vše, co se týká smrti, je buď plné obav nebo kýče.
Je to promarněná šance.
- Finančně? - Jo, finančně.
A také, aby lidé konfrontovali svou smrtelnost a neutíkali.
Mluvím i o péči před smrtí.
Brzy také radikální prodloužení života.
Nechci své vědomí někde na cloudu,
- abych přemýšlel na serveru. - To říkáš teď.
- Nevadí mi umírání. - Protože jsi terapeut.
Většina lidí na to nechce myslet.
Přestože smrt je skrytou motivací pro všechno, co děláme.
Tvoření, páření...
rozmnožování.
To... to je pravda.
Mám pacientku posedlou smrtí.
- Pověz mi o ní. - Neměl bych.
No tak. Bez skutečných jmen.
Je to podrobné. To, co říká,
- je-- - Co? Bláznivé?
Jsem její spřízněná duše.
- Přenos. - To je jen špička ledovce.
Myslí, že jsme spolu 7 let žili v jiné dimenzi uvězněni pod zemí.
Jako Obrácený svět?
Bavme se o něčem jiném.
- No tak. - Zní to šíleně,
- nahlas. - No tak.
Chlapi dělají buď technologie nebo finance.
Nebo finance pro technologie. Věř mi,
heterosexuál, co se nezabývá auty bez řidiče, je super.
Pokračuj.
Podle ní nás uvěznil doktor Percy.
- Autor Kvantového psychična? - Jo.
Byli jsme ve vězení ze skla. Vedle sebe.
Ale nemohli jste se dotknout.
- Jako Pýramos a Thisbé. - Přesně.
A doktor nás... topil.
Ale jen naše hlavy.
Proč?
Aby nás zabil.
Zkoumal prožitky blízké smrti a pak nás oživil.
Wow.
- Z toho mě mrazí. - Já vím.
Prosím.
A co se stalo, když...
jsi zemřel?
Prý jsem cestoval do budoucnosti,
do této dimenze.
Běhal po klinice nahý a chtěl sníst něco živého.
Našel jsem mořského živočicha v akváriu ve společenské místnosti a...
A co?
Celého ho spolkl.
Jsi v pořádku?
Jo.
- Promiň. - To nic.
Myslel jsem, že se tam zasekl.
Ve snu...
jsem na pódiu.
Ve snu,
jsem
na pódiu.
Ruce mám
přivázané k židli, nohy přilepené k podlaze.
Ruce...
Ruce mám přivázané...
k židli.
Potom
se vztyčí.
Potom...
se vztyčí.
Nemůže oddělit myšlenky od pocitů.
Probíhají v něm souběžně.
Už několikrát projela hlídka. Je tu zadní východ?
Vrátný nám určitě pomůže.
O tom se mi zdálo.
Co se stane dál?
Spadnu z velké výšky.
Takže, ty dlužíš 44,50 $
a já dlužím...
49,64 $. Dobře.
Proč si to prostě nerozdělíme?
Dobře. Nechtěl jsem být nespravedlivý.
Kvůli pěti dolarům?
No, jsem rezident
a v tomhle městě je těžké přežít,
pokud neděláš technologie nebo finance nebo
finance pro technologie.
Takže...
co budeme dělat teď?
Sójová omáčka mě uspává.
- Lepek. - Jo?
Mě taky. Můžeme...
Můžeme si lehnout někde v parku. Dívat se na hvězdy.
Mám aplikaci na mobilu--
To je moc milé, díky, ale zítra mám fakt velký den.
Měla bych jít domů.
Ráda jsem tě poznala.
Já tebe taky.
Měj se.
Zasraný hvězdy.
Nezvládnu ani...
Slečno Azarovová!
Netušil jsem, že někam jdete.
Zavolám vašeho řidiče.
Můžeme jít ven zadem?
Samozřejmě.
Ten příběh o tvém bratrovi a jeho dívce...
byl o tobě, že ano?
Jo.
Nechceš na tomhle světě mít děti?
Ne, nechci.
OBLÉKEJTE SE JAKO MUŽ
Děkuji.
- Slečno Azarovová. - Tudy.
Vítejte zpět.
Nino! Celé dny ti volám a ty nic.
Co by řekl otec, odpočívej v pokoji,
na to, že jsem tě týden nemohl najít?
Nejsem dnes sama sebou. Nemocnice. Bolesti na hrudníku.
To je můj kolega z CURI, Karim.
Victor. Těší mě.
Prosím, bavte se.
Slečno Azarovová.
- A pro vás? - Pivo.
Jsme maximálně půl míle od domu.
Buď tady. Porozhlédnu se.
- Jdu také. - Ne. Všichni tě sledují.
Odlákáš pozornost, než to tu prozkoumám.
Vrátím se. Dělej to, co vždy.
Málo vodky?
Budu opilá?
Přinesu vám další.
Nino, jsme připraveni.
- Měla bych počkat na Karima. - Najdeme ho.
- Tady Homer. - Našel jste ji?
Ne.
Sakra. Volal jste na policii?
Ano, samozřejmě.
Dobrá. Mám nápad, který nám může pomoci.
Je to způsob, jak to napravit,
pokud nemáte nic lepšího na práci.
Ne. Určitě ne. Já...
Nemám nic lepšího.
Práce vlastně zní dobře.
Dobře. Promluvte si se Scottem Brownem.
Zeptejte se ho na jeho údajné NDE.
Chtějte detaily, buďte velmi konkrétní.
Chci vědět vše, co si o tom pamatuje.
Něco mi došlo, může to být velký průlom.
Skvělé, to...
Děkuji, doktore.
Nezklamu vás.
Doufejme, že ne.
Zapomněla jsem, jak to dělám.
Říkáš, že to vždy přijde samo.
Zníš teď velmi americky. Neztrať své sovětské kořeny.
Mám vás zase připoutat?
Myslím, že to minule pomohlo.
Ano, dobře.
Pokud toho bude moc, řekni záchranné slovo.
Dobrý večer. Prosíme vás, abyste ztišili své telefony,
z ohleduplnosti vůči dnešní představitelce i zbytku publika.
Jakékoli nahrávání či fotografování je zakázáno.
- Buď otevřený, Huntere. - Děkujeme.
Začínáme za pět... čtyři...
dva...
jedna.
Pozdrav je.
Milují Ninu.
Řekni jim, ať se nebojí.
Dobrý večer.
Nebojte se.
Jsem Azrael. Ale Nina mi říká...
Hlídač noci.
Budeš pro mě překládat publiku,
zatímco budu přes tebe myslet?
Hlídač noci mě požádal, abych mu překládala.
Mí bratři a sestry v oceánu si myslí...
Jeho bratři a sestry v oceánu si myslí...
...že hovořit s vaším druhem je ztrátou času.
...že hovořit s naším druhem je ztrátou času.
Ale já vašemu druhu věřím.
Ale on našemu druhu věří.
Nina je mé médium pro kontakt s vámi.
Nina je--
Já jsem jeho médium pro kontakt s vámi.
- Ale dnes... - Ale dnes...
...nebude obvyklé představení.
- Dnes... - Dnes...
Mám vzácnou příležitost...
- Má vzácnou příležitost mluvit-- - ...mluvit s PA.
Řekni to.
Řekni to nahlas, ať to on slyší.
...s PA.
Co to do prdele je?
Já jen dělám světla.
Řekni jim to.
Řekni jim, kdo doopravdy jsi.
Ne.
Musím ti něco ukázat.
Něco, co ti pomůže vyřešit tvou záhadu
a zachránit ostatní.
Ale mohu být upřímný,
jen pokud budeš upřímná ty.
Řekni jim...
že jsi anděl.
Cestuji mezi dimenzemi.
Necítíš se lépe?
Lžeš celou dobu, a čas není na tvé straně.
V žádné dimenzi.
Překládej dál.
Později nás nebudou přerušovat, když si budou myslet, že jen vystupujeme.
- V budoucnosti... - V budoucnosti...
- ...nevíš, kdo jsi. - ...nevím, kdo jsem.
Zapomeneš na své pravé já.
Zapomenu na své pravé já.
- Chci tě tam poslat. - Chce mě tam poslat.
- Do chvíle... - Do chvíle...
...kdy můžeš ukázat svou pravou tvář.
...kdy můžu ukázat svou pravou tvář.
- Tvé čisté bytí. - Mé čisté bytí.
A vrátit se ke své misi.
K tomu...
...tě musím zabít...
...mě musí zabít...
- ...na 37 vteřin. - ...na 37 vteřin.
Smrt ti není cizí.
Ale v tvém potu cítím strach.
Bez tvého souhlasu nemohu pokračovat.
Přežiji?
- To záleží na něm. - Na kom?
- Tvém bratrovi. - Nemám bratra.
Ve všech dimenzích...
ho poslala, aby tě chránil.
Souhlasíš?
Ano.
Musíš to říct celé.
Hlídači noci, dovoluji ti mě zabít.
To nepatří do představení.
Máš 37 vteřin.
Budu pro tebe počítat.
Dobrou noc, PA.
Třicet sedm...
třicet šest...
třicet pět...
třicet čtyři...
třicet tři...
Dámy a pánové, mluví k vám kapitán.
Právě vlétáme do oblasti turbulencí,
takže se prosím připoutejte.
Zůstaňte prosím na svých sedadlech, dokud se kontrolka nevypne.
Brzy budeme z turbulence venku.
Devět... osm...
sedm... šest...
pět... čtyři...
tři...
Nino!
No tak!
Opera jsou pouze černé noty na papíře.
Co ji oživí?
Zpěv? Talent? Nevím.
Všechna ta krása...
ta energie.
Co ji drží pohromadě?
Aby se nerozplynula v hluku?
Vůle?
Pomocí své vůle šla za Homerem.
Je tady.
Bravo!
Jdeme, je tu policie. Našel jsem tajný vchod.
Hlídač noci!
Zabil jsi ho.
Nejdřív zabil on tebe.
Otevřete dveře. Viděli jste je?
Doktore Robertsi?
Přišel jsem se usmířit.
Pojď se mnou na vzduch.
Vyprávěj mi to znovu.
Jak jsi zemřel a vrátil se zpět.
Vyprávěj, jasně.
Co kdybys mi vyprávěl ty?
Jak jsi poznal doktora Percyho?
Ve druháku jsem musel na lavičku. Nalomená vřetenní kost.
- Nehrál jsem velký zápas. - No sakra.
Začal jsem se víc zajímat o školu.
Četl jsem knihu doktora Percyho, Kvantové psychično.
Vyrazila mi dech.
Tehdy jsem věděl, že chci dělat klinickou psychologii.
Pak, jednoho dne,
se ukázal v mé třídě.
Dělal studii, já byl jeho student.
Našel mě.
Hříčka osudu.
Vidíš ty můry? K navigaci používají hvězdy, ale...
ruší je umělé světlo.
Je moc silné. Ztratí se.
Musíš otevřít oči, chlape.
Najít to pravé světlo...
než bude pozdě.
Scotte, řekni mi, co se stalo, když jsi zemřel.
Dobře.
To jsou dveře z té hry.
Jsi si jistá, že to zvládneš?
Ano.
Jsi tvrdší, než vypadáš.
Jsi laskavější, než se zdá.