Aș vrea o aplicație care să-ți scaneze burta
și să-ți spună ce să mănânci.
Dar o aplicație ca asta ți-ar putea citi gândurile.
Da, probabil.
Dar chiar crezi că e o idee bună?
Dacă ajunge la cine nu trebuie? Poate face rău.
Gândește-te la armată sau la spionaj corporatist.
Chiar ai risca asta?
Da. Gândește-te câtă durere ar putea elimina.
Ca acum. Vreau să mănânc, dar nu știu ce.
Și mie mi-e foame, să mâncăm. Mănânc orice.
De ce tot spuneți asta? Nu ajută deloc.
"Mănând orice" înseamnă "nu știu să decid".
Încerc o chestia nouă, în care îmi trăiesc viața ca apa.
Vezi tu, ce nave trec și ce încărcătură au...
Nu știu.
- Ce zici de tacos? - Sigur.
Unde să mergem?
Oriunde au tacos.
Sunt atâtea locuri cu tacos. Trebuie să fie cel mai bun.
Voi cerceta.
Tare. Stau aici degeaba.
CELE MAI BUNE TACOS
Nu mă pot hotărî. Idei?
URGENT: Nu știu unde să mănânc tacos. AJUTOR!
26 top tacos în NYC
Tacos Morelos?
Sună bine.
Da!
Așa da.
- Da, puiule. - Tacos.
Doamne! Atâtea opțiuni delicioase.
Salut!
Care e cea mai bună alegere?
Eu prefer carnea la proțap.
Bine. Gusturile personale pot diferi.
Care e cel mai popular?
Poate cel cu pui sau porc călit. Nu știu.
Care pare să le placă mai mult oamenilor?
Care dintre ei pare mai fericit?
Cei cu porc călit sau cei cu pui?
Nu mă uit la fețele oamenilor cât mănâncă.
De obicei, lucrez cu alt client,
ascult un podcast de lupte sau mă uit la stradă.
Bine. Știi ce? Dă-mi două cu porc călit.
Scuze. Nu mai avem tacos.
- Nu! - Ba da.
Am rămas fără tortilla.
Atunci, de ce am vorbit atât?
Pentru că tot puneai întrebări, iar eu răspundeam.
Eu încerc doar să ascult interviul cu CM Punk.
Cică sunt cele mai bune tacos... Ce mă fac acum?
Să merg la al doilea, ca tâmpitul?
Bine, minunat. La dracu'!
- Cum să rămână fără tacos? - E ora 15:00.
Ți-a luat 45 de minute să afli locul.
Mă ajuți să caut pe net, ca să găsim un loc încă deschis?
Da.
Așteaptă, am un mesaj.
E Cassidy.
"Arnold, hai pe la mine. Să ne dăm puțin huța după-amiază."
Cred că se referă la sex.
Ce?
Faci sex cu fata asta în loc să mă ajuți cu tacos?
Scuze, amice, dar Arnie are treabă.
- Mai vorbim. - Bine.
Taxi!
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Salut, Dev!
Dle Ryan, ce mai faceți?
Arthur Ryan, tatăl mirelui.
Bună ziua, domnule! Eu sunt Rachel.
Ce drăguț!
Îmi place să văd cupluri de etnii diferite.
Sunteți frumoși împreună.
Mulțumesc.
Ai mai ieșit cu un minoritar, Rachel?
Nu. Aveam mari emoții.
Ieșisem cu mulți albi, atât de mulți albi...
Apoi m-am trezit și m-am gândit:
"Rachel, trebuie să ieși cu un minoritar și să vezi cum e."
Și iată-ne.
- Merge super. - Excelent.
Ceremonia e pe cale să înceapă. Mi-a făcut plăcere.
- Și nouă. - Numai bine.
Cred că are intenții bune, dar n-ar trebui să spună "minoritar".
Ce rasă erau cei cu care ai mai ieșit?
Alb, alb, alb, alb, pe jumătate asiatic și tu.
Deci cel pe jumătate asiatic era trecerea spre mine?
Presupun. Cine știe ce urmează?
Eu știu. Un tip alb.
Larry și Andrea și-au scris propriile jurăminte,
pe care le vor rosti acum.
Andrea...
mi-amintesc prima întâlnire.
Am știut imediat că sunt îndrăgostit nebunește și pe veci.
Nu am avut deloc îndoieli, temeri sau regrete de atunci.
Larry...
tu poți să absorbi toată viața
și să o faci frumoasă când trece prin tine.
Ești ca o prismă care absoarbe lumina
și o preschimbă în toate culorile frumoase.
De câte ori îți văd chipul,
simt un val de bucurie și de încântare
că tu ești omul cu care îmi voi petrece viața.
Și de-abia aștept să am acest sentiment pentru tot restul vieții.
Rachel...
Nu sunt 100% sigur de asta.
Tu ești cea cu care voi fi mereu?
Nu am habar.
Și ce rămâne? Despărțirea?
Și aia pare de rahat.
Chiar te iubesc.
Te iubesc așa de mult, dar nu cât o iubește Larry pe Andrea.
La naiba! Adică există așa ceva?
Fără îndoieli? Fără temeri? Serios!
Nu știu. Cred că... o căsătorie e doar varianta mai sigură în acest moment.
Mă gândeam unde m-ar fi putut duce viața.
Dev, ești un tip minunat.
Chiar ești.
Dar ai dreptate. Suntem făcuți să fim împreună pentru totdeauna?
Nu știu.
E aiurea, pentru că am senzația că totul e stabilit acum.
Nu mai sunt surprize.
Ne căsătorim, avem copii, îmbătrânim și apoi murim.
Practic, mi-am investit doi din cei mai buni ani ai mei în tine,
așa că ar trebui să merg până la capăt. E matematică, pur și simplu.
Așa că hai să o facem.
Repede.
Dev, o iei pe Rachel ca parteneră într-o instituție posibil depășită,
pentru a avea o viață "normală"?
Ești pregătit să renunți la idealista căutare a sufletului pereche
și să încerci să ai o relație cu Rachel, ca să-ți poți vedea de viață?
Da.
Iar tu, Rachel, promiți să faci un jurământ etern nebunesc
cu acest domn cu care se întâmplă să ai o relație
într-un moment al vieții când, de obicei, oamenii se căsătoresc?
Da.
Vă declar doi oameni care s-ar putea să își dea seama peste vreo trei ani
că au făcut o greșeală nefericită.
Acum nu ești sigur de Rachel?
Credeam că locuiți împreună.
Totul mergea bine. Care e problema?
Nu știu. E o treabă serioasă, înțelegi?
La vârsta asta, e posibil să rămâi cu partenerul actual.
E o decizie majoră. E dificil.
Ești așa de nehotărât...
Când erai mic, întrebai: "Tată, pot să joc fotbal?
Pot să joc tenis? Pot să joc baschet?"
Eu sunt foarte hotărât.
Joc golf, am ales-o pe mama ta.
Ne-am căsătorit imediat, fără probleme.
Asta e altceva. Căsătoria era aranjată.
- Câte ai cunoscut înainte de mama? - Două.
Două? Atât? Ce-avea prima?
Era puțin prea înaltă.
Cum s-a ridicat în picioare, am zis: "Nu".
Trebuie să înveți să iei decizii.
Ești ca o femeie care stă în fața unui smochin
și îi studiază toate ramurile până când moare copacul.
Stai, ce femeie? Ce copac?
Clopotul de sticlă, de Sylvia Plath. Nu citești niciodată.
Ești mereu pe YouTube, jucându-te...
Bine.
Ești un bărbat tânăr, poți să faci multe lucruri în viață.
Carieră, iubită, călătorii...
Poți avea și o familie.
Dar tu trebuie să iei decizia și să faci ceva în legătură cu asta.
Altfel, nu faci nimic, iar copacul moare.
Du-te la librărie și ia cartea aia.
Dacă tot te duci, îmi iei și mie Harry Potter?
Nu e târziu să te-apuci de Harry Potter?
Am auzit că e bun.
Bine.
Rahat! Trebuie să merg la spital.
Cuiva i-a rămas un os de pui în gât.
Bine. Succes! Ne vedem la premieră.
ÎMBOLNĂVIREA
Spune-mi despre rol.
Dr. Vincent e un fel de parte integrantă a filmului.
El dă glas gândurilor publicului.
Ca un cor grecesc, doar că aici e unul indian.
Mulțumesc. Vizionare plăcută!
Aia cu corul indian e tare.
Ce faci, șmecherule?
Omule, e incredibil!
Am dat peste Morris Chestnut și mi-a zis să dispar.
- A fost super! - Amice!
- Da! - Felicitări, frate!
Sunt așa de mândru de tine.
Ți-am luat un mic cadou pentru ziua cea mare.
Un exemplar din Us Weekly?
Ești tare la Hollywood, tre' să știi ce se spune despre tine.
Apar în asta?
Nu, dar e un articol superb: "Cele mai urâte zece gambe din Hollywood".
Te va face să ți le iubești.
Mersi, amice.
Omule, e cam multă ceremonie
pentru un film cu efecte speciale și fără acțiune.
Dă jos pălăria de critic și pune-o pe cea de prietenă.
Bine, fac o excepție pentru tine.
La naiba! Dau floricele gratis.
Serios, Brian?
Amicul tău are primul lui rol, iar tu te bucuri de floricele?
Mă bucur pentru ambele.
Și eu. Hai să luăm.
- Va fi minunat. - Iubitule, abia aștept!
Prieteni, așteptați o clipă. Nu mă simt bine.
Cred că are loc Îmbolnăvirea!
Hai s-o facem!
Haide!
Ce naiba? M-au scos de tot din film?
Ce nasol! Ar fi putut să îți spună dinainte.
De ce ți-a mai luat interviu Billy Bush?
Ce s-a întâmplat?
E alt film? Unde erai?
M-au scos, amice.
Îmbrățișare.
Mai tare, nu-l rănești.
ÎMBOLNĂVIREA
Privește partea bună. Măcar te-au plătit bine.
Nu prea. Făceam asta în mare pentru expunere.
Dar ai imagini super pentru portofoliu, e grozav.
Nu am acces la peliculă. Nici nu știu cum să o obțin.
Știi ce? Tot apare pe pagina ta de IMDb, așa că...
Nu cred. Pentru că nu am apărut în film.
Bine, am rămas oficial fără chestii pozitive. Îmi pare rău.
- Unde-i mama? - S-a îmbolnăvit.
Filmul se numește Îmbolnăvirea. Chiar s-a îmbolnăvit și a plecat acasă.
Oricum, nu a ratat nimic. M-au scos din film.
Nu-i nimic. Poți face oricând altă reclamă la Go-Gurt. A fost bună.
Dar a fost acum cinci ani.
Dacă actoria e pasiunea ta, trebuie să te concentrezi.
Pasiune e un cuvânt prea puternic.
De ce nu te faci avocat?
Ce? Nu mă fac avocat.
Și ce vrei să faci?
Nu știu.
E de la Urgențe.
John, ce se întâmplă?
Glumești! Un castravete?
Unde? În fund?
Doamne! Vin imediat.
Ce se întâmplă?
Cineva are un castravete în fund.
Trebuie să mă duc să i-l scot. La revedere!
Mai vrei un pahar?
Nu, mă voi simți rău mâine.
Rahat! Uite-l pe Todd, regizorul.
Ai vorbit cu el?
Nu. Poate că ar trebui să am o discuție jenantă cu el,
ca să aflu ce s-a întâmplat.
Da! Ar trebui să îți spună de ce te-a scos.
Salut, frate!
Salut! Ce faci?
Deci dr. Vincent n-a rezistat?
Nu, îmi pare rău, amice.
Ai fost super, dar a picat la montaj.
E cam aiurea, mi-am invitat familia și prietenii.
N-ai fi putut să mă previi?
Aș fi putut, dar n-am făcut-o.
Doar atât ai de spus?
Chiar ești nesimțit.
- Bine. - De ce l-ai scos?
Știi ce? Calmează-te.
Se întâmplă mereu.
Dev nu e primul actor scos dintr-un film.
Știi ce? Chiar mă bucur că l-ai scos, pentru că filmul tău a fost un gunoi.
Haide!
De fapt, sincer, a fost un rahat.
Calmează-te.
- A fost un rahat complet. - La naiba!
Ești încântătoare. A fost o plăcere.
Bucură-te de băutura gratis, deși se pare c-ai făcut-o.
Mă duc să-l îmbrățișez pe Dulé Hill, pentru că el e drăguț, nu ca voi.
- Ce naiba? - Ce?
Nu-mi vine să cred că sunt făcute de tine.
Știam c-ai fi bucătar bun.
Ce e?
Nimic.
Ești sigur?
Pari absent. Faci doar...
Cum vrei să mănânc pastele? Așa?
Nu. Vreau doar să fii prezent și să asculți când vorbesc cu tine.
Poate că nu mi-am revenit încă după seara asta dezastroasă.
Mai ții minte?
Am mers la premiera filmului la care am lucrat o veșnicie
și din care m-au tăiat complet?
Și tu ai decis să te iei beată de regizor?
Bine. Îmi pare rău.
Aveam intenții bune. Îmi pare rău că te-au tăiat din film.
E în regulă.
Dar chiar și înainte ai fost cam tăcut.
E totul în regulă?
Bine, dacă vrei să vorbim despre asta, putem, voi fi sincer cu tine.
Dar promite-mi că nu te superi. Putem discuta.
Promit. Fii sincer.
M-am speriat când am fost la nuntă la Larry și Andrea.
Le-am auzit jurămintele și am început să mă gândesc la căsătorie.
Pur și simplu m-a speriat.
De ce?
Nu știu, atunci când ești tânăr, la 20 de ani...
nu-ți e clar pe ce făgaș o să-ți apuce viața,
nu știi unde te duce.
Apar întorsături neașteptate, surprize.
Apoi, când te maturizezi, lucrurile devin puțin mai clare.
Știi încotro te îndrepți
și apar mai puține surprize.
Știi ce te așteaptă.
Ce spui? Relația noastră nu e destul de incitantă?
Nu, spun doar că, la vârsta asta, devine o treabă serioasă.
Meseria pe care o practici, partenerul de viață...
Ar putea fi definitive, înțelegi?
Iar presiunea e mare.
Bine. Înțeleg.
Spui că nu ești sigur dacă vrei să fii cu mine?
Nu spun asta.
Pentru că așa s-ar zice.
Parcă n-ai fi sigur că mă vrei.
Parcă nu ți-ar plăcea încotro ne îndreptăm și n-ai mai vrea să faci asta.
Nu. Dar chiar dacă nu aș fi sigur... Asta mă face un om groaznic?
Tu ești 100% sigură de tot?
Nu ai îndoieli, temeri?
Nu sunt 100% sigură!
Cât la sută ești sigură?
Ce-ar fi să scriem pe hârtie?
Va fi interesant.
Serios? Vrei să scriem în procente? Ce șanse dau relației noastre?
E o idee oribilă! De ce să nu discutăm doar?
Pentru că am încercat să discut, dar tu te-ai enervat.
Bine, așa să fie. Hai să scriem.
"Optzeci."
"Șaptezeci."
Ce? Șaptezeci e mult.
Nu e cât 80, cât am scris eu.
Și mă bucur că ai scris așa. Dar 70 e la fel de mult.
Nu. Dacă un film are 70% pe Rotten Tomatoes,
sunt recenzii mixte.
Și nu mă duc să-l văd.
Dacă relația noastră ar fi un film, nu l-ai vedea.
Eram prudentă.
Nu voiam să am mult, iar tu puțin!
Ce mai contează? N-ar fi trebuit să scriem amândoi 100% fără ezitare?
Larry și Andrea au 100. Deci se poate.
Dacă nu avem 100, că scriem 70 și 80, de ce dracu' ne mai chinuim?
Se pare că ne-ai calculat relația.
Știi ce? Mă duc să stau la Melinda o vreme.
Stai, deci acum pleci? Pleci din apartament?
Da, fiindcă sunt 100% sigură că nu vreau să te văd.
Dumnezeule! Jocul ăla sună oribil.
De ce ai face asta?
Nu știu. Părea o idee bună pe moment.
M-am bucurat când mi-a venit.
Împrumut ideea la o despărțire.
Chiar a enervat-o pe Rachel, rapid.
Deci chiar v-ați despărțit?
Nu știu. A rămas în aer.
Stă doar câteva zile la o prietenă.
Nu e greșit ce încercai să faci cu jocul.
Nu ai 22 de ani.
Dacă e să fii în relație, fă-o complet.
Nu te joci. Poate că e bine că s-a întâmplat acum.
Poate. Sper să ne lămurim în câteva zile.
Când închizi ochii,
îi vezi pe Dev și Rachel într-o căsuță, cu copii alergând prin jur?
Sau îl vezi pe Dev în oraș cu doamne noi-nouțe?
Văd doar întuneric.
Dumnezeule! Sfârșitul lumii.
"Am văzut viața crescându-mi înainte, asemenea smochinului din poveste.
Din vârful fiecărei ramuri, asemenea unei smochine,
mă îmbia un viitor minunat.
O smochină era un soț, un cămin fericit și copii.
O altă smochină era o poetă celebră, iar altă smochină, o profesoară genială.
Și altă smochină era Europa, și Africa, și America de Sud.
Și altă smochină era Constantine, și Socrate, și Attila,
și o grămadă de alte iubiri cu nume stranii și profesii neobișnuite.
Și dincolo și deasupra acestor smochine, multe altele pe care nu le vedeam clar.
M-am văzut stând la poalele acestui smochin...
murind de foame, doar pentru că nu mă puteam hotărî
pe care smochină să o aleg.
Le voiam pe toate,
dar alegând una, renunțam la restul.
Și cum stăteam acolo, incapabilă să decid, smochinele au început să se înnegrească.
Una câte una, au căzut pe jos la picioarele mele."
- Salut! - Salut! Ce faci?
Putem să ne întâlnim să vorbim?
Da, cred că ar trebui.
Salut!
Salut! Ai părul roșcat!
Dev, mă mut la Tokio.
Poftim?
De ce faci asta?
Credeam că totul merge bine...
dar am început să mă gândesc la ce ai zis,
cum că suntem pe un drum,
și cam ai dreptate.
M-am gândit la sora mea care voia să locuiască în Paris
și care acum nu mai poate face asta.
Dacă nu fac asta acum, nu cred că o voi mai face.
Te-ai gândit bine?
Unde o să lucrezi? Nici nu vorbești japoneză.
Nu știu, o să găsesc eu ceva.
Te iubesc, dar vreau să fac asta. E important pentru mine.
Nu vreau s-ajung să mă-ntreb cum mi-ar fi fost în Japonia.
Aleg mereu varianta sigură,
și nu mai pot să fac asta.
Ne apropiem de finalul perioadei în care putem face nebunii
și nu vreau să mă trezesc într-o zi și să-mi dau seama că mi-am ratat șansa.
Îmi pare rău.
Foarte rău.
Nu pot să cred că ne-au scos de tot din film.
Da, mi s-a întâmplat în The Cookout 3.
Scena în care îl înving pe Marquise la mâncat a fost scoasă.
Cum îți merge?
Păi, pe lângă toată chestia asta, iubita mea m-a cam părăsit.
A plecat în Japonia.
A plecat cât a putut de departe de tine.
Da.
E aiurea.
Ne-am apucat să scriem în procente cât de mult credem
că suntem ultimele persoane cu care vom avea o relație.
Nu a mers bine.
N-are cum să meargă.
Groaznică idee. De ce ai face așa ceva?
Nu știu.
E atât de neinspirat. Foarte stupid.
Ea ce a scris?
Șaptezeci.
Șaptezeci nu e rău.
Șaptezeci nu e bine. E nota șapte. E groaznic.
Nu, de la 20 la 30 e rău.
Șaptezeci e decent. Adică ai trecut.
N-ar cam trebui să fie 100?
Am fost la nunta unui prieten.
Și-au scris jurămintele și a fost incredibil.
Și știu că jurămintele sunt foarte romantice,
dar, totuși, păreau să fie la 100.
E drăguță povestea, dar nimeni nu e la 100.
Am o căsnicie minunată, și uneori suntem la 90,
alteori la 20 sau 30.
Sunt suișuri și coborâșuri. Nu e o valoare constantă.
Dumnezeule!
Tu ești cel din reclama la Mucinex?
Da, eu sunt.
Serios?
Frate! Dumnezeule, tu erai mucul.
"Vai, nu Mucinex!"
E super, omule.
Sunt cu un amic, așa că...
Super. Da, bine, frate.
Mi-a făcut o poză fără să-mi ceară voie.
Ce necioplit!
Revenind, îmi pare rău pentru iubita ta.
Da, e greu. Nu știu ce să fac.
Relațiile de lungă durată sunt grele.
Nu te poți aștepta imediat la un foc imens. Înțelegi, nu?
Nu poți începe cu buștenii mari.
Trebuie să începi cu mărunțișurile, cu vreascurile, nu?
Apoi adaugi asta, apoi pui buștenii mari...
și abia apoi ai un foc mare.
Și aia e o relație bună. Ai înțeles?
Dar fii atent.
Câteodată, vreascurile sunt greu de găsit. Știi tu, cele din lemn bun.
Așa că nu-ți bate joc de ele.
REZERVARE ZBOR
DEV, EȘTI GATA DE ZBOR
Zborul 425 este gata de îmbarcare.
- O pătură, domnule? - Mersi.
Ai mai fost vreodată?
Nu, e prima dată.
Și ce te aduce în Italia?
Pastele.
Îmi place mult să le mănânc și să le pregătesc.
Așa că, acum câteva zile, am decis să-mi strâng tot și să mă mut în Italia,
să învăț să fac paste.
Cât timp vrei să stai?
Nu știu.
O mișcare importantă. Te-ai hotărât așa, pur și simplu?
Pur și simplu.
ÎN MEMORIA PRIETENULUI NOSTRU DRAG
Subtitrarea: Oana-Meda Pop