‏אחי, השירותים פה מדהימים,
‏אני מת על מסעדות ‏שמשקיעות במייבשי ידיים איכותיים.
‏אני מרגיש כאילו אני מייבש את הידיים בעתיד.
‏והסבון האיכותי? ‏יש לידיים שלי ריח של גרניום, זה מדהים.
‏חשבתי על משהו, נכון שבשיר ההוא ‏מ-"8 מייל", אמינם שר,
‏"אין סרט, אין מקאי פייפר"?
‏אבל זה כן סרט, ומקאי פייפר שם, הוא שם.
‏פה אתה טועה, הוא כותב את זה ‏מנקודת המבט של אמינם האמיתי.
‏לא, הוא שר, "הספגטי של אימא",
‏זה בסרט, ‏יש לו על החולצה כתם ספגטי לפני הקרב בשלטר,
‏הוא בי ראביט.
‏לא, עכשיו אתה נשמע ממש בור.
‏בבית הראשון הוא שר כדמות בי ראביט,
‏ויש סרט, בזה אני מסכים איתך. ‏-תודה לך.
‏אבל בבית השני, ‏נקודת המבט משתנה לזו של אמינם,
‏הראפר-שחקן האמיתי.
‏ולכן המילים נכונות.
‏אין סרט ואין מקאי פייפר.
‏בסדר, אתה צודק.
‏רק רגע, חכה רגע.
‏אם בבית השני הוא שר כאמינם,
‏אז זאת המציאות, נכון? ‏-נכון.
‏טוב, אז בתרחיש הזה, ‏השחקן מקאי פייפר כן קיים.
‏אז הוא צריך לשיר,
‏"אין שום סרט, ‏אין שום דיוויד פיוצ'ר פורטר."
‏טוב, פה זה נהיה מעניין...
‏נוכל בבקשה לדבר על משהו אחר? ‏-בסדר.
‏אני צריך להחליט מה לעשות ‏בדייט הראשון עם רייצ'ל.
‏היא שוב פנויה? ‏-כן, היא סימסה לי קודם וכתבה:
‏"סיימתי סופית עם האקס שלי,
‏מתאים לי דייט, אם ההצעה עדיין בתוקף."
‏חשבתי על ארוחת ערב טובה ב"ג'ורג'יוז", ‏מחשבות? חששות?
‏"ג'ורג'יוז"? ‏אני נשבעת לך שכל בחורה שיצאתי איתה,
‏לקחה אותי ל"ג'ורג'יוז".
‏אל תצאו לארוחת ערב, כולם עושים את זה.
‏אתה חייב לעשות משהו שונה והרפתקני.
‏רעיון טוב, ‏כיום אתה חייב להיות יצירתי, גבר.
‏למשל, ממש חיבבתי מישהי, ‏אז שלחתי לה הזמנה ללב שלי.
‏ומה קרה?
‏היא סירבה.
‏בסדר, מה דעתך על זה?
‏קיבלתי מייל מאתר נסיעות,
‏שמציע כרטיסי טיסה לנאשוויל ב-50 דולר.
‏תבלו לילה בנאשוויל.
‏אני לא יודע,
‏חופשה בדייט ראשון? זה לא קצת פסיכי?
‏זה מה שאדיר בזה, זה מהלך נועז.
‏חוץ מזה, תחשוב על זה ככה,
‏אם תצאו לדייט רגיל של ארוחת ערב,
‏למחרת אתה תילחץ, "מתי לסמס לה? ‏מתי יהיה הדייט הבא?"
‏ככה זה עשרה דייטים ברצף.
‏פשוט תהיו שם, תשתוללו בקאשוויל.
‏דניס, שכנעת אותי, אני אעשה את זה.
‏מה דעתך על ההודעה הזאת?
‏"אולי זה יישמע לך פסיכי, ‏אבל את רוצה לנסוע לנאשוויל בסוף השבוע?"
‏אני לא יודע, נראה שההודעה הזאת ‏צריכה קצת תיבול, אחי.
‏אולי נוסיף קצת מהתיבול הקלאסי של דב?
‏אני אנסה למצוא קמצוץ.
‏אני יודע,
‏"מה המרגש לגבי מפגש בעיר הנאש?"
‏תשגר אותה, גבר.
‏היא שוגרה.
‏ארנולד, מה עם חיי האהבה שלך? ‏-הם בסדר,
‏יצאתי בשבוע שעבר עם מישהי בשם ג'ס.
‏חשבתי שהיה בינינו קשר, אבל...
‏היא כבר חזרה אליי!
‏"זה נשמע מדהים,
‏יש לאחיינית שלי רסיטל כינור ‏ביום ראשון ב-19:00.
‏אם נחזור עד אז, ‏אהיה בקטע של סתלבט בנאשלבט".
‏אמרתי לך.
‏"דייט בנאשוויל, ‏דייט בנאשוויל...
‏דייט בנאשוויל, ‏דייט בנאשוויל..."
‏יותר מהר, "דייט בנאשוויל, ‏דייט בנאשוויל...
‏דייט בנאשוויל, דייט בנאשוויל..." ‏ממש לאט.
‏"דייט בנאשוויל,
‏"דייט בנאשוויל..."
‏לאחור.
‏רגע, סליחה, ארנולד, מה אמרת?
‏שום דבר.
‏סתם שההורים שלה היו במחנה ריכוז ליפנים, ‏זה לא חשוב.
‏אתם יכולים להמשיך לשיר ולרקוד.
‏"דייט בנאשוויל, ‏דייט בנאשוויל..."
‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏"נאשוויל"
‏מה קורה? ‏-היי.
‏מה שלומך? ‏-טוב.
‏הנה, אני אקח את זה. ‏-תודה.
‏בדקתי את התנועה ב"ווייז", ‏ונראה לי שיש לנו זמן,
‏רוצה לשתות קפה בזריזות? ‏-כן, בכיף.
‏זה ממש מרגש, אף פעם לא הייתי בנאשוויל.
‏האמת היא שיש שינוי קל בתכניות, ‏נטוס לטרנטון, ניו ג'רזי.
‏חבר שלי סיפר לי שיש שם מפעל כימיקלים ‏שאמור להיות אדיר,
‏אז הזמנתי לנו סיור.
‏אה, יש שם גם מזבלה מדהימה, ‏אנחנו חייבים ללכת לשם.
‏בסדר, נחמד.
‏נו, מה קורה איתך? ‏-שום דבר מיוחד.
‏אני משחק בסרט וירוסים לשחורים בשם "המחלה".
‏לא תאמיני, אבל אני מגלם מדען. ‏-איזה מדען?
‏מדען הודי.
‏היי, נוכל לקבל קורטדו ו... ‏-גם אני רוצה קורטדו.
‏נו, מה קורה? ‏-העבודה בסדר,
‏הייתי צריכה לכבות השבוע כמה שריפות.
‏כשאחד מהאמנים שלי השתמש במונח ‏"בחורות שמנות" בריאיון.
‏אני לא מגן עליו, אבל מה המונח ההולם?
‏כלומר, במידה חורגת? במידה גדולה?
‏לדעתי אולי מלאות, אבל הוא אמר ‏"אני לא מזיין בחורות שמנות",
‏אז לא נראה לי שזה היה משנה.
‏תודה.
‏בבקשה. ‏-תודה.
‏בבקשה.
‏מה משך הטיסה? ‏-בערך שעתיים.
‏אז נוכל לצפות בשני פרקים ‏של "הכרישים" ובום, נגיע.
‏יש לי המון רעיונות שיתקבלו ל"הכרישים".
‏באמת? מה למשל?
‏למשל עצזם. ‏-מה זה עצזם?
‏שזאם לעצים.
‏הסתכלת פעם על עץ ותהית איזה עץ זה?
‏האמת היא שלא.
‏טוב, כשאני מסתכלת על עץ, ‏אני רוצה לדעת איזה עץ זה.
‏אלוהים, חשבתי הרגע על סלוגן מושלם ‏לסיום המצגת שלי.
‏אבל יש לי תחושה שאם אומר אותו בקול רם,
‏אין ספק שתרצה לסיים את הדייט.
‏בסדר, מה הסלוגן?
‏"עצזם, הפעם כסף באמת צומח על עצים."
‏טוב, בסדר, זה סוף הדייט.
‏היה ממש נחמד לפגוש אותך,
‏שיהיה לך יום נפלא. ‏-טוב.
‏בבקשה. ‏-תודה.
‏- דני גלובר מראה לכם את אורלנדו שלו -
‏היי, את מפלורידה, נכון? ‏נתקלת פעם בדני גלובר?
‏לא, כי אני מטקסס, סן אנטוניו.
‏לעזאזל! ‏-כן.
‏את בטוחה? ‏-כן.
‏אני נשבע שאמרת שאת מפלורידה. ‏-זה לא מה שאמרתי.
‏אה, את יודעת מה קרה? ‏דני גלובר אמר את זה.
‏פגשתי אותו באותו ערב שבו פגשתי אותך,
‏והוא אמר לי שהוא מפלורידה, ‏ובגלל זה התבלבלתי, סליחה.
‏הרבה אנשים מתבלבלים ‏כל הזמן ביני לדני גלובר.
‏הוא הסלבריטאי שתמיד אומרים לך שאת דומה לו? ‏-כן, ברור.
‏פעם פגשתי את מל גיבסון, והוא ממש התבלבל.
‏אני מצטער ששכחתי שאת מטקסס.
‏בהחלט הייתי שיכור באותו ערב, ‏אז בבקשה תסלחי לי בגלל זה.
‏ברור, אני בקושי זוכרת משהו מהערב ההוא.
‏חוץ מזה שאתה מדרום קרוליינה,
‏שיש לך אח קטן, אבא שלך רופא
‏ולמדת בבית ספר ציבורי לתלמידים ‏מוכשרים במתמטיקה ובמדעים.
‏כן, אבל...
‏את לא חושבת שאלה הנחות ‏שניתן להניח לגבי כל הודי?
‏- מלון הרמיטג' -
‏תודה. ‏-תודה.
‏וואו, ממש יפה פה. ‏-כן.
‏אתה מתכוון להציע לי נישואין או משהו כזה?
‏לא, את מתכוונת להציע לי?
‏זה לא היה הגיוני.
‏אנחנו עושים צ'ק-אין, דב שא.
‏דב שא, לילה אחד.
‏הנה מפתחות החדר. ‏-תודה רבה.
‏נכון שהמלון הזה רדוף רוחות?
‏היו אנשים שטענו שהם ראו רוח ‏שאנחנו קוראים לה אלפרד,
‏אבל הוא לא מזיק.
‏הוא נרצח? ‏זה קרה בחדר שלנו? נקבל הנחת רוח?
‏לא, הוא סתם מת במלון הזה, ‏בשנתו, לא בחדר שלכם.
‏בשנתו? נשמע כמו סיפור כיסוי. ‏-גם לדעתי.
‏רק בינינו, טימותי,
‏תמצמץ אם למעשה הוא נרצח.
‏אדוני, אני חייב למצמץ,
‏אבל זה לא מעיד על כך שהאורח נרצח, ברור?
‏כן, ברור כשמש.
‏טוב, ברצינות, אף אחד לא נרצח. ‏-אנחנו מבינים.
‏בסדר, תיהנו משהותכם.
‏היי, תודה שהיית כן לגבי הקטע ‏עם הרצח, זה יישאר בינינו.
‏אני מקווה שיהיה לנו קצת אקשן ‏עם אלפרד הרוח,
‏נכון שזה יהיה אדיר?
‏כן, אבל האמת היא שאני לא מאמינה ברוחות.
‏מה? למה?
‏אני פשוט חושבת שיש פדיחה בקטע של הרוחות.
‏אנחנו סתם חיות, כן?
‏וכשאנחנו מתים, אנחנו הופכים לרוחות.
‏אבל למה חיות אחרות לא הופכות לרוחות?
‏את צודקת.
‏כן, אף פעם לא שומעים על זוג ‏שלן במלון עתיק באוסטרליה,
‏ורודפות אותם רוחות של קואלות. ‏-והם אוהבים את זה, כי זה מתוק.
‏בא לך לצאת להסתובב בעיר?
‏כן, בואי נלך לטייל.
‏ואחר כך אנחנו חייבים לעשות קצת הונקי טונק.
‏כן.
‏רגע, מה זה הונקי טונק? ‏-אני לא בטוח.
‏אני יודע שהונקי זה כינוי חצי גזעני ללבנים,
‏אבל אני לא יודע מה זה טונק.
‏אני אחפש מה זה טונק. ‏-בסדר.
‏טונק זה,
‏"להביס קשות, להכות חזק, לחבוט."
‏רגע, אז הונקי טונק זה לבנים שמרביצים חזק?
‏כבן מיעוטים, ‏אני מודה שאני קצת לחוץ מסיטואציה שבה
‏קבוצה גדולה של לבנים מרביצה חזק.
‏אבל אני אסתכן.
‏בסדר, הונקי, בואי נעשה טונק. ‏-כן.
‏נראה לך שזה מתאים לי? ‏-לגמרי.
‏חיפשתי ז'קט שבאמת אומר ‏עד כמה אני אוהבת את מדינת מונטנה.
‏זה עושה את העבודה?
‏- מונטנה -
‏נראה לי שכן. ‏-מעולה.
‏בחור בשם מנואל מעצב ז'קטים להמון מוזיקאים,
‏והוא עיצב דברים לאלוויס וג'וני קאש.
‏הם ממש נחמדים.
‏אתה יודע שהאלבום הראשון שקניתי ‏היה של ג'וני קאש?
‏מה? נו באמת, ‏זה יותר מדי קול בשביל אלבום ראשון.
‏באמת? מה היה שלך?
‏פס הקול של "היפה והחיה".
‏אוי, זה ממש מתוק.
‏ומה אחר כך? ‏-ונילה אייס, "באקסטרים".
‏אוי, לא... מה קרה?
‏היי, האייס-מן היה תופעה.
‏מה היה האלבום השני שלך?
‏תני לי לנחש, הפיקסיז? ‏הקיור? ג'וי דיוויז'ן?
‏האמת היא שהוא היה של פייבמנט. ‏-בסדר, תפסיקי.
‏"תשתפו פעולה ותקשיבו."
‏עליתי עלייך, מעריצת אייס בארון.
‏תוכלו אולי להתחבר במקום אחר?
‏אני ממש בודד כרגע.
‏הוא ממש זעפני מקזעפנון.
‏סליחה?
‏לא קוראים לי זעפני מקזעפנון,
‏אלא סטיב.
‏אני רעב, שנאכל משהו? ‏-כן, בכיף.
‏מה לגבי המקום הזה ממול?
‏כן, שאבדוק אותו ב"ילפ" ‏ואראה אם הוא שווה משהו?
‏נכנס לשם עכשיו בחור רחב ‏והוא נראה ממש נרגש.
‏כן, אני מניח שזה "ילפ" אולד סקול, נכון?
‏לעקוב אחרי שמנים נרגשים?
‏אנשים במידה גדולה.
‏אנשים מלאים.
‏ראית את זה?
‏השוק של טיקלרז.
‏"אנחנו לוקחים את העוף ‏הכי משובח שאנחנו מוצאים
‏חותכים את השוק
‏ומצפים אותה ברוטב הברביקיו ‏הלבן הייחודי של טיקלרז."
‏12 שוקיים בבקשה.
‏רוצה להתחלק בארוחת "פיט מאסטר"? ‏שוקיים וצלעות?
‏לא, אני לא יכולה. ‏-למה לא?
‏כי אני די צמחונית. ‏-לא!
‏את רצינית? ‏-כן.
‏כלומר אני אוכלת דגים, ‏אבל אני לא אוכלת תמנון.
‏למה לא תמנון?
‏כי תמנון הוא אחת החיות הכי חכמות בעולם.
‏הם יכולים לפתור בעיות סבוכות,
‏יש להם אישיות ייחודית, דעות ו...
‏רק רגע, לתמנונים אין דעות, ‏זה לא יכול להיות.
‏אין תמנון שמאמין בעונשי מינימום,
‏ותמנון אחר שחושב שהשיקום הוא העיקר.
‏כלומר, אם היו בתי כלא בים, ‏וזאת הייתה מדיניות פוליטית
‏שהייתה מוצגת במערכת האקולוגית שלהם,
‏כן, אולי הייתה להם דעה בנושא.
‏יש פה מספיק דברים שתוכלי לאכול?
‏כן, אני אמצא משהו, ‏פשוט אזמין מתפריט התוספות,
‏אני אוהבת תוספות. ‏-בסדר.
‏הפלת עליי פצצה כבדה, רייצ'ל.
‏אוכל הוא חלק חשוב בדייטים, ‏ואם התזונה שלך נוקשה כל כך,
‏יהיו לנו בעיות של חלוקה.
‏אפילו עכשיו אני חייב לבחור ‏בין הצלעות לעוף.
‏אני רוצה לטעום את שניהם, ‏אבל אני לא יכול, זה נורא.
‏אני לא אומר שאנחנו מתחתנים או משהו כזה,
‏אבל מבחינה תיאורטית, ‏כל חיינו לעולם לא נתחלק
‏במנות עם בקר, עוף, חזיר או תמנון.
‏וואו, זה נשמע ממש סיוט.
‏בסדר, בבקשה, מנה אחת של צלעות.
‏ובשביל הגברת.
‏תיהנו לכם. ‏-תודה.
‏חשבתי שאוכל להזמין יותר דברים ‏מתפריט התוספות.
‏לא ציפיתי שהם יטגנו הכול בשומן חזיר.
‏כן, יש לך מספיק אוכל?
‏יהיה בסדר. ‏-בסדר.
‏ואחרונים חביבים, ‏השוקיים המפורסמות של טיקלרז,
‏ברוטב הברביקיו הלבן המיוחד שלנו.
‏מה? השוקיים המפורסמות של טיקלרז? אבל איך? ‏-נראית מאוכזב,
‏אז הזמנתי לך כמה, כדי שתוכל לטעום אותן.
‏פשוט ניתן את השאריות להומלס.
‏לעזאזל, את מדהימה.
‏איך זה? ‏-ממש טעים.
‏ורוטב הברביקיו הלבן? מטורף.
‏גם זו טעימה,
‏שתיהן ממש טעימות.
‏אני מקווה שיש הומלס באזור, ‏כדי שנוכל לתת לו את השאריות.
‏בעצם, בוא נקווה שנאשוויל ‏מוצלחת כל כך במלחמה בעוני,
‏שלא נמצא הומלס
‏ונצטרך לזרוק את השאריות לזבל.
‏פנטזיה נחמדה.
‏אלוהים, אני מפוצץ.
‏נוכל להמשיך לטייל בעיר היפה הזאת,
‏שטסנו כדי לבקר בה.
‏או שנוכל ללכת לישון.
‏אני בעד שינה. ‏-גם אני, קדימה.
‏חיפשתי את המלון בגוגל ‏ומתברר שיש פה עוד רוח.
‏מה? מי? ‏-התינוק ג'סטין.
‏התינוק ג'סטין? מי זה? ‏-הבן של אלפרד.
‏מתברר ששניהם נהרגו בשריפה,
‏והוא כל הזמן מחפש את אבא שלו.
‏זה מחריד. ‏-אני יודעת.
‏התינוק ג'סטין. ‏-אל תעשה את זה, ברצינות.
‏טוב, בואי נלך לישון. ‏-בסדר.
‏אני אשן כמו בארון מתים.
‏ראית את אבא שלי? ‏-אלוהים! התינוק ג'סטין!
‏עוף מפה, אל תעשה את זה.
‏שנקום?
‏בסדר.
‏כבר חושך.
‏אלוהים!
‏- אבא? -
‏אתה כתבת את זה?
‏מה? מה קרה?
‏אלוהים, אולי זה התינוק ג'סטין,
‏אני לא... כתבתי שום דבר.
‏לא, אני כתבתי את זה.
‏היי, את לא באמת כועסת, נכון?
‏אלוהים!
‏אלוהים, היא נעלמה! ‏אני אומר לכם, היא נעלמה!
‏אלוהים! אני חייב להתקשר לאבטחה!
‏אבטחה, זה התינוק ג'סטין, הוא גזל עוד נשמה!
‏טוב, אל תעשי את זה, זה ממש מפחיד.
‏אל תעשי את הקול הזה, זה ממש לא מצחיק.
‏- הבמה -
‏- עולם המערב של רוברט -
‏תמיד גרת בניו יורק? ‏-כן, סיימתי ללמוד ב"פן",
‏עברתי לניו יורק, ואני גרה שם כבר שש שנים.
‏מה איתך?
‏אני למדתי בניו יורק ואני שם כבר 15 שנה.
‏אבל זה נראה די טיפשי, ‏למה אני לא עובר למקום נעים וטרופי?
‏יש לי חבר שיצא לחופשה בהוואי ונשאר שם.
‏ועכשיו הוא גר שם ומנהל חנות צלילה.
‏למה אין יותר אנשים שעושים דברים כאלה?
‏לדעתי אנשים סתם פוחדים.
‏אחותי תמיד אמרה שהיא רוצה לגור שנה בפריז,
‏וזה נשמע ממש אדיר.
‏ופתאום היא התחתנה ויש לה ילד,
‏וזה כאילו, "טוב, כנראה שהתכנית הזאת מתה".
‏כן, לדעתי כשמגיעים לגיל שלנו,
‏החלון למהלכים גדולים כאלה מתחיל להיסגר.
‏והוא אפילו לא נסגר לאט, ‏אתה מביט למעלה והוא סגור.
‏בשלב מסוים אשמח לעשות משהו מטורף
‏כמו להתפטר מהעבודה, לשנות תסרוקת, ‏לעבור לטוקיו.
‏אבל רוב הסיכויים שאגמור כמו ג'ניפר.
‏אתעורר עם ילד על הברכיים
‏ואומר, "לעזאזל, שכחתי לעשות את זה."
‏כן. למה טוקיו? ‏-תמיד רציתי לטוס לשם.
‏בתיכון ממש אהבתי את התרבות היפנית וכו'.
‏טוב, תמיד תוכלי לעשות מהלך ‏של "לאכול, להתפלל, לאהוב".
‏החלון נפתח שוב בגיל 50,
‏ואת קולטת שהרסת לעצמך את החיים. ‏אז את פשוט טסה אז.
‏ממש מדכא.
‏היי, חבר'ה, אנחנו פלטשר והפיקסינז,
‏בואו נעשה הונקי טונק. ‏-הונקי טונק!
‏טוב, נראה שעושים ככה.
‏נראה שאנחנו עושים הונקי טונק.
‏את מוכנה לזה? ‏-למה?
‏בהחלט יש פה לבנים, ‏אבל אני לא בטוח שהם הולכים על זה ממש חזק.
‏שנלך על זה חזק? ‏-כן.
‏אנחנו בהחלט הולכים על זה חזק. ‏-אנחנו הולכים על זה ממש חזק.
‏לחיי נאשוויל. ‏-לחיי נאשוויל.
‏טוב, אם היה לך חזיר מחמד, ‏איך היית קורא לו?
‏פרנקלין.
‏באמת? ענית ממש מהר.
‏כבר חשבתי על זה פעם.
‏תודה שהזמנת אותי לטיול הזה. ‏-תודה שבאת.
‏בסדר, חדשות טובות,
‏הפעם אין בעיות עם הקונדום.
‏אני די גמור, רוצה פשוט ללכת לישון?
‏כן, בכיף. ‏-בסדר.
‏לילה טוב, אלפרד, לילה טוב, התינוק ג'סטין.
‏לילה טוב, רוח קואלה. ‏-לילה טוב, רייצ'ל.
‏אתה אמרת את זה? ‏-לא.
‏תשאלי מאיפה הוא.
‏רוח קואלה, מאיפה אתה?
‏אני מסידני.
‏באתי לחופשה בנאשוויל.
‏מה דעתך עליה? ‏-היא נחמדה,
‏רק חבל שאין אקליפטוסים ‏בכל מסעדות הברביקיו האלה.
‏רוח קואלה, גם אתה צמחוני? ‏-כן, אבל אני אוהב תמנון.
‏זאת המכונית שלנו.
‏לפני שניסע לשדה התעופה, ‏אכפת לך שנעבור בטיקלרז ברביקיו,
‏כדי שאוכל לקנות קצת רוטב ברביקיו לבן?
‏אני לא יודעת, זה בצד השני של העיר, לא?
‏כן, אבל בדקתי את התנועה ב"ווייז", ‏וזה 12 דקות נסיעה,
‏אז יש לנו המון זמן.
‏אתה בטוח? ‏אני ממש שונאת למהר לשדה התעופה,
‏ואני לא רוצה שנפספס את הטיסה. ‏-כן, יהיה בסדר.
‏אני מצטער, הטיסה נסגרה, ‏לא נוכל להעלות אף אחד.
‏אני לא מבין, הדלת שם, ‏לא תוכל לפתוח אותה ולהכניס אותנו?
‏אנחנו לא יכולים.
‏אז אם ברק אובאמה היה פה
‏והוא היה רוצה לעלות למטוס, ‏אין מצב שהיית מעלה אותו?
‏אדוני, לנשיא ברק אובאמה יש מטוס משלו,
‏הוא נקרא אייר פורס 1.
‏טוב, ברור שבתרחיש הזה הוא מקולקל.
‏מתי הטיסה הבאה שנוכל לטוס בה?
‏הטיסה הבאה ללה גרדיה תצא עוד חמש שעות.
‏לא! ‏-ב-19:25.
‏תנחתו בניו יורק ב-22:55.
‏אני מניח שנטוס בטיסה הזאת
‏ואני אשלם על כל השינויים וכו'.
‏אני ממש מצטער, ‏ב"ווייז" היה כתוב 12 דקות,
‏וזה כולל פקקים, אני לא יודע מה קרה.
‏לעזאזל! הרסיטל של אחיינית שלך ‏הוא הערב, נכון?
‏כן.
‏אני ממש מצטער.
‏- טיקלרז לדרך -
‏חבל שלא ידעתי על "טיקלרז לדרך".
‏לא מצאו לנו מקומות יחד,
‏אבל נתתי לך את המקום שליד החלון.
‏מעולה.
‏סליחה, אדוני, זאת רייצ'ל טיקלר,
‏יורשת אימפריית טיקלרז ברביקיו.
‏אני מנכ"ל הכספים שלה, ‏יש לנו מחר ישיבה ממש חשובה.
‏יש מצב שנוכל להחליף מקומות כדי שנוכל לדון ‏בעסקי ברביקיו? זה יהיה ממש חשוב בשבילי.
‏מה קורה פה?
‏רק רציתי שנתחלף במקומות, ‏כדי שאוכל לדבר עם חברה שלי.
‏אני יושב שם, ליד המעבר.
‏אין בעיה. ‏-תודה.
‏היי. ‏-היי.
‏אני עדיין מרגיש ממש נורא לגבי מה שקרה,
‏ורציתי לקנות לך מתנה כדי להתנצל.
‏אבל זה היה די קשה כי היינו בשדה התעופה.
‏אבל אני חושב שמצאתי משהו
‏שבאמת לוקח את סערת הרגשות שאני חש כרגע
‏ומחדיר אותה לחפץ פיזי, ‏אני מקווה שתאהבי אותה.
‏"נאשוויל אדירה".
‏היא באמת אדירה, באמת,
‏ואת אדירה, ואני לא אדיר, ‏בגלל מה שעשיתי קודם.
‏אבל... אני מקווה שתראי את החולצה הזאת
‏ותזכרי שנאשוויל אדירה.
‏ותזכרי את הרגעים האדירים שבילינו שם,
‏ותשכחי את הרגע הקצר הלא אדיר שבילינו שם.
‏היא מידה אקסטרה-אקסטרה לארג', ‏שאני די בטוח שגדולה עלייך,
‏אבל היא מאה אחוז כותנה.
‏תודה, אני אוהבת אותה.
‏ואנצור אותה לנצח.
‏ואני כבר מתה להשתמש בה
‏כסמרטוט לניקיון.
‏אני מאוד שמח.
‏אתה אדיר.
‏תודה רבה, ממש נהניתי. ‏-גם אני.
‏אולי זה יישמע פסיכי,
‏כי אני יודע שבילינו יחד בלי הפסקה
‏ב-24 השעות האחרונות,
‏וגם בשבע שעות בונוס מעצבנות.
‏אבל... את רעבה? ‏את רוצה ללכת לאכול משהו?
‏כן, אוכל לאכול משהו.
‏אבל אני ממש בררנית לגבי הרטבים שלי.
‏רגע, יש לך במקרה שלושה בקבוקים גדולים
‏של רוטב הברביקיו הלבן של טיקלרז?
‏היו לי, אבל שתיתי את שלושתם בטיסה,
‏כשהיית בשירותים. ‏-אוי, חבל.
‏היה ממש כיף לראות אותך, ביי. ‏-ביי.
‏רגע, יש לי קצת!
‏אני בא, אני בא.
‏נו, שנעקוב אחרי אנשים מלאים, ‏כדי למצוא מסעדה טובה?