Пич, тези тоалетни са удивителни.
Готино е, когато ресторантите имат сешоари на ниво.
Все едно са от бъдещето.
И този луксозен сапун!
Ръцете ми миришат на здравец. Жестоко.
Мислех си за нещо.
За песента на Еминем от “Осмата миля”.
Няма филм, няма Мекай Файфър...
Обаче има филм.
И Мекай Файфър участва в него.
Грешиш.
Това е от перспективата на Еминем в реалността.
Не. Пее за “спагетите на мама”. Това е от филма.
Има петно от спагети на тениската си преди рап битката.
Той е Би-Рабит.
Не. Държиш се като невежа.
В първия куплет рапира като персонажа Би-Рабит
и има филм, признавам.
Благодаря. - Но във втория
перспективата се сменя с тази на Еминем - рапиращия актьор от реалния живот.
Затова и текстът е валиден.
Няма филм.
Няма Мекай Файфър.
Добре, разбрах.
Задръж.
Ако в този куплет рапира като Еминем, значи е реалността.
Точно така. - Хубаво. В такъв случай
актьорът Мекай Файфър съществува.
Би трябвало да пее:
“Няма филм, няма Дейвид Портър”.
Ето тук става интересно. - Може ли, много моля,
да говорим за нещо друго?
Дадено. Трябва да измисля първа среща с онази Рейчъл.
Пак ли е сама? - Да.
Днес ми прати съобщение...
“Твърдо приключих с бившия си. Готова съм за среща, ако още важи.”
Мислех си за хубава вечеря в “Джорджос”.
Мнения? Забележки? - “Джорджос”?
Всяка мацка, с която съм излизала, ме е водила там.
Не уреждай вечеря. Клише е. Направи нещо различно и смело.
В наши дни трябва да си креативен.
Веднъж пратих електронна покана за сърцето ми на едно момиче.
И какво стана? - Отказа я.
Ясно.
Виж, получих имейл от туристически сайт, който предлага евтини билети до Нашвил.
Заведи я там за една вечер. - Не знам.
Пътешествие на първа среща? Не е ли малко откачено?
Това му е хубавото. Дръзка стъпка е.
А и го приеми така - ако я изведеш на вечеря,
на другия ден ще нервничиш.
Дали да ѝ пишеш, какво предстои...
Така ще е като десет последователни срещи.
Ще сте заедно и ще се забавлявате в кънтри столицата.
Дениз, убеди ме. Ще го направя. Какво ще кажете за следния есемес?
“Може да ти прозвучи откачено,
но би ли искала да отидеш в Нашвил за уикенда?”
Мисля, че звучи постно, човече.
Подправи го малко в стил “Дев”.
Ще се опитам да сменя нотката. Сетих се.
“Готова ли си за палав водевил в Нашвил?”
Пращай го, развратнико.
Изпратено.
Арнолд, как е твоят любовен живот?
Бива. Миналата седмица излязох с една Джес и си помислих, че имаме тръпка, но...
Я! Вече ми отговори.
“Звучи чудесно. В неделя в 19 ч. племенницата ми има рецитал.
Ако можем да се върнем дотогава, съм готова за купон в стил Нашвил.”
Казах ти.
Среща в Нашвил.
Забързай темпото.
А сега забави.
Наобратно.
Стой. Какво казваше, Арнолд?
А, нищо.
Родителите ѝ са били в японски концлагер.
Ама не е важно.
Не спирайте песните и танците.
ОРИГИНАЛНА ПОРЕДИЦА НА NETFLIX
Как е? - Здрасти.
Как си? - Добре.
Дай ми багажа. - Благодаря.
Проверих трафика в “Уейз”. Движим се навреме.
Да пием по едно кафе? - Добре.
Страхотно.
Много се вълнувам. Не съм била в Нашвил.
Всъщност има лека промяна в плана.
Отиваме в Трентън, Ню Джърси.
Имало химически завод. Ще разгледаме. Било интересно.
Чух и за страхотно сметище.
Задължително трябва да го видим. - Супер.
Е, какво се случва при теб?
Нищо особено. Снимам се във филм за чумния вирус. Казва се “Заразата”.
Играя учен.
Какъв?
Индийски.
Може ли едно еспресо с мляко и...
За мен същото.
Как вървят нещата при теб?
Работата е наред. Трябваше да оправям каши,
защото един от изпълнителите ми изтърси “дебели мацки” в интервю.
Не го защитавам. Но кой е правилният израз?
“Едри”? “Макси размер”?
Мисля, че е “пълни”, но репликата беше:
“Не си лягам с дебели мацки”. Нямаше да помогне.
Кофти.
Благодаря ви. Заповядайте. - Благодаря.
За теб. - Колко дълъг е полетът?
Около два часа.
Ще изгледаме два епизода на “Акули”, и сме там.
Имам куп идеи за тази поредица.
Сериозно? Например?
Приложение “Тразам”. - Какво е това?
Като “Шазам”, но за дървета.
Не си ли се чудил за вида на дадено дърво?
Всъщност не.
Когато видя някое, искам да знам какво е.
Хрумна ми перфектният рекламен слоган.
Но ако го кажа, ще искаш да приключим срещата.
Давай. Какъв е?
“Тразам - този път парите наистина растат по дърветата”.
Ясно. Е, довиждане.
Беше ми приятно. Хубав ден.
Заповядайте. - Благодаря.
Да?
ХОРИЗОНТИ
ДАНИ ГЛОУВЪР РАЗКАЗВА ЗА ОРЛАНДО
Ти си от Флорида, нали? Засичала ли си Дани Глоувър?
Не, защото съм от Тексас. От Сан Антонио.
По дяволите! - Да.
Сигурна ли си? - Да.
Кълна се, че каза, че си от Флорида.
Не е вярно.
Знаеш ли какво стана? Дани Глоувър ми го каза.
Срещнах го същата вечер.
Затова се обърках. Извинявай.
Често ме бъркат с Дани Глоувър.
С него ли най-често? - Да.
Веднъж видях Мел Гибсън. Адски се озадачи.
Съжалявам, че забравих, че си от Тексас.
Бях мъртвопиян онази вечер, затова не обръщай внимание.
Разбира се. И аз не помня нищо.
Само, че си от Южна Каролина, че имаш по-малък брат, че баща ти е лекар
и че си учил в държавна гимназия по математика и точни науки.
Да, обаче...
...това не са ли предположения, валидни за всеки индиец?
ХОТЕЛ “ЕРМИТАЖ”
Благодаря ви. - Благодаря.
Леле! Много е хубаво. - Да.
Да не ми предлагаш брак?
Не. Да не би ти да ми предлагаш? Всъщност в това няма логика.
За настаняване. Дев Ша.
Дев Ша, за една нощ.
Ето ключа ви. - Много благодаря.
Вярно ли, че в хотела има духове?
Някои казват, че са видели дух на име Алфред,
но той е безобиден.
Убит ли е бил? Може би в нашата стая?
Полага ли ни се намаление? - Не.
Почина в хотела. В съня си. В друга стая.
“В съня си” ли? Звучи като измислица.
Съгласен съм.
Тимъти, мигни, ако наистина е бил убит.
Господине, трябва да мигна, но това не значи, че наш гост е бил убит.
Ясно ли е?
Да.
Пределно ясно.
Сериозно, никой не е бил убит.
Няма нищо. Схванахме. - Хубаво.
Приятно прекарване.
Благодаря, че не скри за убийството.
Ще си остане между нас.
Боже, дано и ние видим духа Алфред.
Би било страхотно, нали?
Да, но да ти кажа, не вярвам в духове.
Моля? Защо?
Мисля, че цялата теория куца.
Ние сме животни, нали?
Ако се превръщаме в духове, като умрем, защо при други животни не е така?
Има логика.
Не чуваш истории за двойка, отседнала в стар хотел в Австралия,
тормозена от духове на коали.
И да им харесва, защото би било сладурско.
Искаш ли да разгледаме града?
Да, да се поразходим.
И по-късно трябва да пробваме “хонки-тонк”.
Съгласна.
Момент. Какво е “хонки-тонк”?
Не съм сигурен. “Хонки” е обидна дума за бял човек.
Но не знам какво е “тонк”. Ще го потърся.
Добре.
“Тонк” означава...
“удрям силно, развихрям се, смазвам от бой”.
Чакай.
“Хонки тонк” е място за “развихряне с бели хора”?
Като малцинство признавам, че ме безпокои идеята
да се развихря с голяма група бели, но ще рискувам.
Е, “хонки”, да се развихрим. - Хайде.
Мислиш ли, че ми отива? - Определено.
Търсех си яке, което да изрази любовта ми към Монтана.
Това ще свърши ли работа?
Мисля, че да. - Чудесно.
Има един Мануел - прави якета за музиканти.
Шил е за Елвис, за Джони Кеш.
Жестоки са.
Първият ми любим албум беше на Джони Кеш.
Какво? Твърде готин е за първи.
Сериозно? Кой беше твоят?
От “Красавицата и Звяра”.
Колко сладко! Кой последва?
“Ту дъ икстрийм” на Ванила Айс.
О, не! Какво ти се случи? - Айс беше феномен.
А твоят втори албум? Нека позная.
“Дъ Пиксис”, “Кюър”, “Джой Дивижън”?
Всъщност “Пейвмънт”.
Стига, спри.
Съдействай и внимавай.
Пипнах те. Таен фен на Айс.
Може ли да се сближавате другаде?
В момента съм адски самотен.
Този е “Сърдитко Сърдитков”.
Моля?
Името ми не е Сърдитко Сърдитков.
Казвам се Стив.
Гладен съм. Да хапнем?
Добре. Какво ще кажеш за ресторанта отсреща?
Да потърся ли в “Йелп” за отзиви?
Там тъкмо влиза пълен мъж и изглежда адски доволен.
Това си е като традиционен “Йелп”, нали?
Да вървиш след дебели хора? Макси размер.
Пълни хора.
Видя ли това? Бутчетата на Тиклър.
“Избираме бутчетата от най-хубавите пилета
и ги заливаме с прочутия сос на Тиклър.”
Дванайсет бутчета, моля.
Искаш ли да си разделим меню с бутчета и ребърца?
О, не мога. - Защо?
Аз съм малко вегетарианка.
Не! Сериозно ли?
Да. Ям риба, но не и октопод.
Защо?
Октоподите са сред най-умните животни.
Решават сложни задачи, проявяват индивидуалност,
изразяват мнение и... - Чакай малко.
Не е възможно да имат мнение.
Все едно един да вярва в задължителната присъда,
а друг - в рехабилитацията.
Ако в океана имаше затвори
и тази политика бе наложена в екосистемата им,
да, щяха да имат мнение.
Тук има ли подходяща храна за теб?
Ще поръчам от гарнитурите.
Харесвам гарнитури. - Хубаво.
Това е неочаквана информация, Рейчъл.
Храната е важна в една връзка. Ако не ядеш всичко,
няма да можем да я споделяме.
Дори сега трябва да избирам между ребърца и пиле.
Искам да опитам и двете, но уви. Трудно е.
Не че ще се женим, но теоретично това е цял живот без споделяне на ястие
с телешко, с пилешко, със свинско или с октопод.
Боже. Звучи като сериозен проблем.
Заповядайте. Една порция ребърца.
И за дамата.
Добър апетит.
Благодаря.
Мислех, че ще има повече гарнитури.
Не предполагах, че готвят всичко в свинска мас.
Да. Това ще ти стигне ли?
Няма проблем. - Добре.
И накрая прочутите бутчета на Тиклър
със специален бял барбекю сос.
Какво? Известните бутчета? Как така?
Беше разочарован. Поръчах, за да ги опиташ.
Дай остатъците на бездомник.
Божичко! Невероятна си.
Как са? - Великолепни.
Белият барбекю сос...
...е убийствен.
И това е вкусно!
И двете са страхотни.
Дано видя бездомник, да му дам остатъците.
По-скоро дано Нашвил се справя с бедността,
та да не открием бездомници и да изхвърлим останалото.
Готина визия.
Боже, толкова се натъпках.
Може да продължим обиколката на този красив град,
до който специално летяхме, или да поспим.
Гласувам за дрямка. - И аз. Хайде.
Четох за хотела
и се оказа, че има и друг призрак сред нас.
Моля? Кой? - Бебето Джъстин.
Кое е то? - Детето на Алфред.
Изглежда и двамата загинали в пожар и то не спира да търси баща си.
Това е ужасяващо. - Знам.
Бебето Джъстин. - Не, недей. Сериозно.
Добре, да подремнем.
Хубаво. - Спя като мъртвец.
Виждала ли си татко? - Божичко! Бебе Джъстин!
Я, стига.
Не прави това.
Да ставаме ли?
Добре.
Стъмнило се е.
Боже господи!
ТАТЕ?
Ти ли го написа?
Моля?
Какво става? Боже!
Сигурно е бебето Джъстин. Аз не съм писал нищо.
Не, аз бях.
Не си ядосана наистина, нали?
Мили боже!
Господи! Изчезна! Няма я!
Трябва да извикам охраната.
Охрана! Бебето Джъстин взе още една жертва!
Недей. Страховито е. Не издавай тоя звук.
Въобще не е смешно.
ДОМЪТ НА КЪНТРИ МУЗИКАНТИТЕ
В Ню Йорк ли си живяла основно?
Да. Завърших Пенсилванския и отидох в Ню Йорк преди шест години.
А ти? - Аз завърших в Ню Йорк
и живея там последните 15 години.
Но е тъпо. Защо не ида на някой остров?
Един приятел отиде на почивка в Хавай и остана там.
Има магазин за гмуркачи.
Защо повече хора не правят така? - Страхуват се.
Сестра ми искаше да живее една година в Париж.
Звучеше удивително.
После внезапно се омъжи и роди, и, хоп, идеята отиде на кино.
Да, на нашите години шансът за грандиозни ходове намалява.
И то не постепенно. Оглеждаш се и вече го няма.
Искам да направя нещо смело. Да зарежа работа,
да си сменя прическата, да ида в Токио, но вероятно ще се разсея,
един ден ще родя бебе и ще се сетя: “Забравих да направя това”.
Защо Токио? - Винаги съм искала да ида
и в гимназията си падах по японската култура.
Остава ходът от “Яж, моли се и обичай”.
Шансът пак се отваря, като навършиш 50 г.
и осъзнаеш, че си се прецакала. Тогава ще пътуваш.
Адски депресиращо.
Хей, ние сме “Флечър енд дъ Фиксинс”. Време е за хонки-тонк.
Хонки-тонк!
Трябва да стъпваме така.
Успяхме, това е хонки-тонк.
Готова ли си? - За какво?
Пълно е с бели, но не виждам да се вихрят.
Да пробваме ли ние? - Естествено.
Определено се развихрихме. - И то много.
Да пием за Нашвил.
За Нашвил!
Ако имаше прасе за домашен любимец, как би го кръстил?
Франклин.
Наистина? Отговори бързо.
Мислил съм по въпроса.
Благодаря ти, че ме покани на това пътуване.
Благодаря ти, че дойде.
И така, добри новини.
Няма проблеми с кондома.
Доста съм уморен. Направо да си лягаме?
Хубаво. - Добре.
Лека нощ, Алфред.
Лека нощ, бебе Джъстин.
Лека нощ, дух на коала.
Лека нощ, Рейчъл.
Ти ли го каза? - Не.
Питай откъде е.
Откъде си, дух на коала?
От Сидни.
В Нашвил съм на почивка.
Харесва ли ти?
Хубаво е.
Ще ми се да имаше евкалипти в грил ресторантите.
Дух на коала, и ти ли си вегетарианец?
Да, но обичам октопод.
Ето я колата ни.
Преди да идем на летището, може ли да минем през “Тиклър”
да си купя от белия барбекю сос?
Не знам. На другия край на града е.
Според “Уейз” няма трафик и ще отнеме 12 минути.
Имаме време. - Убеден ли си?
Мразя да бързам и не ща да изпусна полета.
Всичко ще е наред.
Съжалявам. Затворихме изхода. Вече никой не може да се качи.
Не разбирам. Изходът е там. Не може ли да го отворите и да ни пуснете?
Не може. - Значи, ако Обама беше тук
и искаше да се качи, не бихте отворили?
Президентът има свой самолет.
Казва се “Еър форс едно”.
Очевидно е аварирал в този хипотетичен сценарий.
Кой е следващият възможен полет?
Следващият за “Ла Гуардия” е след пет часа.
Не. - В 19.25 ч.
Ще кацнете в Ню Йорк в 22.55 ч.
Ще вземем този полет и ще платя разликата.
Наистина съжалявам. “Уейз” каза 12 минути.
Отчита трафика. Не знам какво стана.
По дяволите!
Рециталът на племенницата ти е днес, нали?
Да.
Много съжалявам.
Не знаех, че продават соса и тук.
Не сме един до друг, но ти си до прозореца.
Страхотно.
Извинете, господине.
Това е г-ца Тиклър, наследница на “Барбекю Тиклър”.
Аз съм директорът. Утре имаме среща.
Може ли да разменим местата си, за да поработим?
Наистина ще го оценя. - Какво има?
Исках да се разменим, за да поговоря с нея.
Мястото ми е там, до пътеката.
Разбира се. - Благодаря.
Здравей. - Здрасти.
Още се чувствам ужасно за случилото се...
...и исках да ти взема нещо, за да ти се извиня.
Беше трудно - бяхме на летището, но мисля, че открих нещо,
което наистина събира
вихрушката от емоции, която изпитвам в момента,
в един предмет.
Надявам се да ти хареса.
“Нашвил е върхът.”
Така е. Върхът е.
И ти - също, а аз не съм - заради поведението ми по-рано.
Но...
Исках да видиш тениската и да се сетиш, че Нашвил беше върхът
и че си прекарахме чудесно,
и да забравиш за краткия, не особено приятен момент.
Размер XXL e. Убеден съм, че не е твоят, но е 100% памук.
Благодаря ти. Много ми харесва.
Ще я пазя грижливо и нямам търпение
да я използвам като парцал за под.
Това значи много за мен.
Ти си върхът.
Много ти благодаря. Прекарах си наистина чудесно.
Аз също.
Ще прозвучи лудо - постоянно сме заедно
през последните 24 часа, плюс седемте, в които беше ядосана,
но случайно да си гладна и да искаш да хапнем?
Да, бих хапнала.
Но съм много придирчива към храната, която ям.
Чакай.
Нямаш ли случайно три шишенца от белия барбекю сос “Тиклър”?
Имах, но ги изпих до едно, когато отиде до тоалетната.
О, жалко! Е, беше ми приятно да се видим. Чао.
Чао.
Чакай, имам! Идвам. Стой.
Да последваме някой пълен човек и да намерим добър ресторант?
Превод на субтитрите: Мира Николаева