Трябва да овладеем заразата.
Д-р Греъм, последни данни за епидемията в Кентъки?
В Кентъки ли, г-жо президент?
Кентъки вече не съществува.
Заразата... погуби всички.
Имаме ли напредък с лекарството?
В момента най-добрите ми лаборанти анализират пробите.
Така. Да добавим 50 мг имуноглобулин.
Веднага, д-р Винсънт.
Разтворът е стабилен. Започваме.
Сложи вируса. - Откъде e пробата?
Открихме я у маймуна в зоопарка в Мемфис. Последният щам е.
Вирус, масата за един е готова.
Внимателно.
Полека.
Разтвор - нереактивен.
Антитела - стабилни.
Г-жо президент, имаме лекарство.
Слава богу! - Забележително.
Браво, докторе. - Работихме в екип, Тери.
Какво става, по дяволите? - Вирусът мутира!
Кога се адаптира?
Не знам. Да бягаме! Върни пробата в контейнера!
Мамка му! - Обявявам карантина!
Не искам да умра!
Кълна се във вярност към знамето...
Изведете президента!
Веднага я измъкнете оттук! Незабавно!
Заразата! Разпространява се!
Ще избие всички ни!
Стоп.
- Стоп!
Голяма суматоха.
Почивка 15 минути.
Връщаме се след 15. - 15 минути.
Това ли е първият ти филм? - Да. Много е смахнато.
Явих се на кастинг и ми се обадиха.
После казаха, че ще вземат друг.
После другият отпадна.
Пак ми се обадиха и получих ролята.
Много скучно. Не го разправяй повече.
Усетих се още докато го разказвах.
Внушителни декори.
Филмът е касов. Страхотен ангажимент.
И на снимките на “Купон на открито” нямаше такова изобилие.
Какво? Знаех си, че си ми познат!
Падна на скарата и прецака барбекюто.
Така беше.
Чакай. Не участва ли и в “Купон на борда 3: Така летяхме”?
Може би. Това напомня ли ти нещо?
“Казах, без туърк при излитането!” - Класика!
И за твое сведение, импровизирах.
Пикантна клюка.
Искаш ли още една?
Тей Дигс мрази целина.
Но аз я обичам.
Браян, гледа ли ти се Фадър Джон Мисти в събота?
Тайният концерт? Да. Как намери билети?
Бяха на приятеля ми Дейв, но той получи камъни в бъбреците.
Кофти! Как е той? - Не знам. Забравих да го питам.
Само разпечатах билетите и се въодушевих.
Братле, не води Браян.
Концертът ще е як. Имаш актуален билет, заведи актуална мацка.
Прав е. Браян, вече не си поканен.
Супер. Благодаря, Арнолд.
Няма проблем, приятелю.
Да видим.
В “Кабин Бар” се запознах с едно момиче - Ана.
В описанието съм писал “лента за коса”.
На рождения ден на приятеля ми Зак срещнах друго момиче.
Пише за “Ню Йорк Таймс”.
Избираш между момичето с лентата и журналистката.
Аз предпочитам журналистката.
Та това е концерт на Фадър Джон Мисти!
Навсякъде ще има бели хора.
Вземи азиатец за подкрепа, ако избухне междурасова война.
Ако избухне война и съм на концерта, съм прецакан отвсякъде.
Трябва ли ви нещо?
Не. Имаме си всичко, Алис.
Приключвам. Джеймс ще ви обслужи, ако се нуждаете от нещо.
Боже, страхотни обувки!
Нови са ми. Благодаря за комплимента.
Оправдаха си парите. Много благодаря.
Зарежи журналистката и вземи Алис. Много е секси.
А и си падна по чепиците.
Не мога да поканя Алис.
Такова парче е,
че ако сме заедно, ще ме помислят за богат индиец.
Напълно съм съгласен, но само тази вечер,
тъй като си с безценен билет, ти е простено да си с нея.
Ако заведеш непозната, има опасност да те използва заради билета.
Да те използва такава мадама, е по-добре, отколкото да заведеш Браян.
Точно сега не искам да водиш него.
Пич, защо го правиш?
Съжалявам, брато.
Другата седмица двамата с теб сме в аквариума.
Сериозно ли? Обожавам го! - Знам.
Докарали са нови манти. Ти си номер едно.
Върхът си. - Не, ти си върхът.
Добре.
Ще поканя Алис. Дано се съгласи.
На концерта ще види душевната ми красота
и ще напишем заедно сценария на “Той е върхът”.
С две думи, ще поканиш най-привлекателното момиче?
Да.
Интересен обрат.
Нали?
Здрасти, Алис.
Здравей. Трябва ли ти нещо друго?
Не. Чудех се...
Имам два билета за тайния концерт на Фадър Джон Мисти в събота.
Искаш ли да дойдеш?
Да. Господи, да!
И за да сме наясно - с мен, а не с Емилио Естевес.
Разбрах. Много ще ми е приятно.
Трябва само да си проверя графика.
Дай ми телефона си и ще ти пиша.
Добре.
Супер.
Готово.
Заповядай. - Чудесно.
Добре. Е...
Това е краят на разговора ни.
Чао. - Чао.
ОРИГИНАЛНА ПОРЕДИЦА НА NETFLIX
72 ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
Гримът на “Заразата” е невероятен.
Така ли ще изглеждам?
Да, но ще отнеме няколко часа. Ще започнем от ръцете.
През цялото време трябва да държиш ръцете си неподвижни.
Прави ли ти се нещо, или си готов? - Готов съм.
Сигурен ли си? После няма мърдане.
Добре. Момент.
Готов съм. - Добре, супер.
Бенджамин, ще погледнеш ли съобщението?
Любовна среща ли имаш? - Надявам се.
Добре. - Благодаря.
С Браян ли имаш любовна среща? - Не.
Пише: “Ще пробвам новия японски ресторант. Интересува ли те?”.
Напиши само едно “не”.
Само “не”? Много грубо.
Ще отговоря:
“Съжалявам, вече ядох.
Но ти се възхищавам като човек”.
Не, недей. Напиши само “не”.
Написах онова, което казах.
Ясно. - Пратих го.
Ще погледнеш ли?
Отговорил ти е.
“Благодаря, трогнат съм. И аз ти се възхищавам.”
Добре, разбрах. Ще се старая да бъда по-любезен.
Би трябвало. Браян оцени жеста ти.
Ще го провериш ли? - Сериозно?
Хайде де.
Пак е Браян. - Аман!
“Японският си го бива. 5+.”
Този път няма нужда от любезен отговор.
Така е.
Хайде, виж го. Хайде де! Не е Браян.
Леле!
Браян е. - Какво иска, по дяволите?
“Нещо ми се ошлайфа. Намалявам оценката на 5-.”
“Додрайфа, не ошлайфа.”
“Автокорекцията.” - Върхът.
48 ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
Минаха два дена.
Алис не ми писа. Какви са тези хора?
Тя е светска жена от голям град. Може би е заета.
Не е толкова заета. Шпионирах я в инстаграм.
Браво!
Пуснала е клип как пука опаковка с въздушни мехурчета.
Заглавие: “Обичам мехурчетата”.
54 харесвания.
Долна мръсница!
Какво ще кажете...
Жените обичат откровеността.
Ами ако съм адски откровен?
Ако ѝ напиша: “Алис, какво става?
Минаха два дни. Чакам.
Да не си в минна шахта? Кажи ми за концерта.”
Ще е различно.
Много ми е трудно да си представя, че ще реагира положително.
Направи като мен. Прати ѝ въпросителна.
Само въпросителна? - Да. Леко напомняш за себе си.
Не, ето какво ще направиш.
Ще ѝ пратиш снимка на костенурка, излизаща от куфарче,
и после ще напишеш: “Опа, извинявай. Сбърках”.
Веднага ще ти отговори.
Загадъчно е, а мадамите обичат мистериите.
Може да е рисковано за Алис.
Не бързай да отхвърляш костенурката.
Всички се питат какво ще последва.
Дениз. - Как е, тъпчовци?
Обсъждаме какво да правим с Алис.
Писах ѝ. Минаха два дни, а няма отговор.
Значи не те харесва.
Какво има да обсъждате?
Защо си толкова песимистично настроена?
Щом не ти е отговорила, не ѝ се идва.
Съвсем ясно и недвусмислено е.
Или много ме харесва, но се притеснява.
И сега е седнала с три приятелки и се чуди какво да ми отговори.
Какво ще кажеш за това?
Не.
Не те харесва, човек.
Защо разбиваш мечтите ми? Ще пратя въпросителна.
Браян ли те подучи?
Да.
Казах ти да престанеш да го слушаш.
Няма значение какво пише на мацките, те си падат по него.
Вярно е.
Леко напомняш за себе си. “А?”
Не. Когато той го прави, е готино.
А при теб е жалко и тъжно.
Вече го пратих. Благодаря за навременния съвет.
Дениз, имам питане.
Как ще приемеш снимка на костенурка, излизаща от куфарче?
Защо костенурка излиза от куфарче, Арнолд?
Това е въпросът.
24 ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
Имаш ли вест от мацката?
Не. Концертът е утре.
Майната ѝ. Много е груба.
Напълно съм съгласен. Невъзпитано е.
Но днес всички се държат така.
В смисъл?
Ето какво си писахме с момиче, с което се запознах наскоро.
Така.
“Дев съм. Радвам се, че се запознахме.”
“И аз!”
“Да пийнем нещо?” “Добре. В сряда?”
“Не мога в сряда. Може в петък.”
“Идеално!”
“Петък е. Ще излезем ли на по чашка?”
После - мълчание.
Олеле! Много гадно.
Да ти кажа ли какво си пишем с жена ми?
“Да останем ли вкъщи довечера?” “Да.”
Истински рай.
За първи път завиждам за такава скука.
Много е приятно.
Ще се прибера вкъщи, ще се сгуша в любящата си съпруга,
ще гледаме заедно стойностни драми между три и пет часа
и после ще си легнем.
Невероятно. Какво гледате?
Британски сериал - “Шерлок”. Препоръчвам го.
Леле, Алис е!
Сериозно?
“Извинявай, затрупана съм с работа. Няма да успея утре.
Все пак благодаря. ХОХО.”
Мамка му!
ХОХО е добре. Значи “прегръдки и целувки”.
Не.
ХОХО означава “Майната ти!”.
Ако е вярно, всичките писма от баба ми са завършвали с “Майната ти! Баба”.
Представяте ли си? Имах три дни.
Изяде всичките ми дни!
Защо хората са толкова груби? Аз съм личност.
Не съм есемес. Нека бъдем любезни.
Наскоро поканих мацка на среща. Не реагира.
Пълно мълчание. Защо?
Измисли нещо!
“Отивам да си купя климатик.”
“Готвя задушено. Може да отнеме няколко часа.”
“Удари ме мълния, докато бях с детето. Разменихме си телата. На училище съм.”
Така се прави! Дава обяснение и няма пострадали.
Точно затова с някои трябва да си траеш.
И да повтаряш, че си заета, не чаткат, че ги разкарваш.
Запознах се с една Мишел. Не си паднах по нея.
Няколко пъти ѝ отказах любезно.
Последва това.
Здрасти, Дениз.
Мишел е, наречена още Принцеса Любов.
Разбрах, че си заета. Няма нищо.
Обичаш ли къщи на ужасите?
Брат ми е охрана в една и може да ни вкара.
Охрана в къща на ужасите? Да не би таласъмите да правят зулуми?
Леле, Дениз, ти си била много заета.
Аз обаче няма да се откажа.
Принцеса Любов е.
Обажда се Принцеса Любов!
Не дойде на конкурса за поезия на племенницата ми.
Но може да излезем заедно следобед.
Ще си търся кърпи.
Принцеса Любов, известна и като Дребен зрънчо с лук.
Нов прякор? Дребен зрънчо с лук?
Май я познавам.
Диджей е на курса ми по масаж.
Пуска готин микс от източна музика и уейв.
Дребничка е и обича зрънчо с лук.
Затова не реагираш. - Разбирам.
Но аз не съм Дребен зрънчо с лук или Принцеса Любов.
Свестен съм. Аз съм Дев.
И кого ще заведа на концерта утре?
Дев, ето какво предлагам.
Каниш всички момичета, които харесваш, и която се навие, водиш нея.
Какво ще правя, ако се навият две?
Ами не знам...
Казваш, че са взели билета.
Аз постоянно го правя.
Всички ме харесват и няма пострадали и сърдити.
Добре.
Ще попитам Журналистката и Лентата за коса,
и Сара, която срещнах в хотел “Джейн”.
Дев, ама тези жени сякаш са само есемеси!
Затапи ме.
Хвана ме натясно. Станах като хората, които ненавиждам.
Съобщенията изпратени.
“Шерлок”, първи сезон, първи епизод.
Да започваме.
В средата съм. Дръпнете се, идвам.
Никотинова лепенка.
Помага ми да мисля.
В Лондон вече е невъзможно да си пушач.
Това е новият ми любим сериал.
Казваш го за всеки сериал.
Миналата седмица беше “На кайма”.
Защото е страхотен!
Всички сериали са яки. Златният век на телевизията.
Може ли да не обсъждаме, докато гледаме?
Уважавайте Къмбърбач.
Извинявайте.
Лентата пита дали може да дойде брат ѝ.
Не, Лента, от какъв зор?
Съжалявам, взеха билета.
23 ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
Прав ли бях?
Мога да гледам Бенедикт Къмбърбач, каквото и да прави.
Дори да играе човек в кома, да седи и да не мърда,
пак ще ме прикове.
Само секунда.
Лора - Журналистката, пише, че има желание да дойде,
но само като приятели.
Ето това е класа.
Уважавам искреността.
Ще я заведеш ли като приятелка? - Не.
Съжалявам, взеха билета.
22 ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
Открих контейнера за по-малко от час.
Стига бе, човек!
Сара от хотела пише:
“Да, с удоволствие! Във възторг съм. Кажи къде да се срещнем”.
Успях!
Честито! В град от 9 млн. души откри момиче,
навито да те придружи на аванта, а сега пусни епизода.
Акцентът не ви ли пречи?
Не разбрах нито дума от сериала. Кинематографията е супер,
но ми иде да попитам: “Какво рече, Бач?”.
ТРИ ЧАСА ДО КОНЦЕРТА
“Негрони”!
Мислех си нещо онзи ден.
Ако поупражнявам билярда, ще играя на вързано.
Колко му трябва да станеш спец?
И добре ще го докарам да се правя на лошия.
Същото е и с боулинга.
Ако един месец играя всеки ден, ще правя само страйкове.
Тайната на профитата е, че се упражняват.
Изводът е, че ако се занимаваш дълго с нещо,
ще задобрееш.
Този разговор не е особено проникновен.
Кой ли е?
Алис пише, че са променили графика ѝ.
Може да дойде на концерта. Мамка му!
Откажи на другото момиче.
Не мога, грубо е. - Братле...
Това е ВИП билет! Вземи Алис.
Заведи другото момиче на чайна.
Не е възпитано да я отлюспя така.
Братле, теб колко пъти са те отлюспвали?
Помисли за причинения емоционален стрес.
Разбирам накъде биеш. Има логика.
Може би гледната точка ми е сбъркана.
Много ѝ здраве!
Вече е прието да се държим гадно.
Най-хубавото в съвременния свят. Ще взема Алис.
Гордея се с теб. Ела!
Здрасти, Алис! - Здравей.
Как си? - Добре.
Промяна в плана. Фадър Джон Мисти отмени концерта.
Ще забиват “Боун Тъгс енд Хармъни”.
Дано свирят “На кръстопът”.
Ще влизаме ли? Хайде.
Откога работиш в “Делмано”?
От три години. - Супер.
А ти с какво се занимаваш? Актьор ли беше?
Да, участвам в реклами.
Мога да се закълна, че чух гласа ти
в края на една от рекламите за бързи закуски.
Бъркам ли? - Не знам. Дали?
“Уенди. Правилният вкус.”
Господи! Ти си бил. Страхотно.
Да. Нещо за пиене?
От теб билетите, от мен почерпката.
Не, моля те... - Не! Ще спазваш ранга!
И Картман ли е с нас?
Ама, мамо!
Харесваш ли “Саут Парк”? - Да. Забавен сериал.
Какво ще поръчате? - Гризини със сирене!
Шегувам се. Може ли две бири? - Да.
Обичаш ли да пътуваш?
Да. Наскоро бях в Монреал. Ходила ли си?
Да, обожавам го. Най-хубавата храна е там.
И все едно си в Европа. Много е приятно.
Ще снимаш ли едно клипче с мен?
Няма проблеми.
Добре, хващам цялата сцена.
Готова ли си? Начало.
Какво става, свят? Аз съм, Алис.
На тайния концерт на Фадър Джон Мисти.
Супер. - Още едно, идиотско.
Добре, идиотско.
И начало.
Здрасти, шефе. Аз съм, Алис.
На концерта на Фадър Джон Мисти съм.
Маями!
Заснех и това.
Защо извика “Маями”?
Шега между мен и приятелките ми от екскурзията ни в Маями.
Били сте в Маями и сте крещели “Маями”? - Да. Смехория. Сега една бърза игра.
Къде по света щеше да живееш, ако можеше да избираш?
И пет, шест, седем, осем, и едно, две...
В Италия? - Да! Очевидно.
“А ти къде щеше да живееш?” На Марс!
Дишай спокойно. Какво?
Колко ли ще е смахнато, ако започна да духам на онзи там?
Доста.
Какво ще направиш? - Не знам.
Сигурно ще попитам:
“Алис, защо духаш на непознат на обществено място?”
А аз ще ти отговоря: “А?”.
Виж онова яке. Предизвикваш ли ме да го открадна?
Не, в никакъв случай.
Жестоко е. Искам го.
Хората все губят якетата си по концертите.
Ще го взема.
И просто ще го облечеш? - Да, забавно е.
Това е кражба. - Точно така!
Имам супер идея.
Да се нашмъркаме и да играем на лазерни битки.
Не, не съм навит. - Хайде де!
Какво правиш? Якето е мое.
Откраднала ми е якето.
Дръж ми чашата. Не е вярно.
Той ми го купи от Париж.
От “Топ Шоп” е и е мое. Върни ми го.
Не. - Върни ми го.
Стига. - Върни ми го!
Мамка му!
Престанете! Дами! Да ги разтървем!
Изнасилват ме! Не!
Дев, помогни ми. - Съжалявам.
Кажи им, че е луда!
Кажи им, че е откачила. - Не знам...
Дев, какво правиш?
Не те познавам.
Отиди при нея.
Предпочитам да остана тук.
Може би е по-разумно.
Дев?
Здрасти! Рейчъл. Как е?
Помниш как се казвам. - Да, разбира се.
Така и не се обади. - Нито пък ти.
Взаимно е.
Радвам се, че те срещнах.
Оказа се, че резервното хапче е гола вода, и имам дете от теб.
Всъщност деца. Близнаци.
Едно бяло и едно индийче.
Очаквах и двете да са бежови. Интересно.
Хареса ли ти концертът?
Много. Ти как се вмъкна тук?
Пиар на музикалната компания съм.
Но беше таен концерт и това доста ме улесни.
Но явно се издъних, защото беше пълно.
Как мина твоята вечер?
Имах среща, но тя приключи, когато изхвърлиха дамата ми.
Какво? Боже, какъв ужас!
Не, радвам се. Беше кошмарна.
Какво стана?
Откри вечерта с агресивна имитация на Картман
и я закри, когато я изритаха, задето открадна яке.
Много брутално. Макар че Картман е смешен.
И тя това твърдеше.
Отивам на афтърпартито в “Ахилис Хил”.
Ще ходатайствам за теб пред отговорника за списъка. Аз съм.
Да, може.
Имам среща с приятелката ми Дениз. След това.
Добре, супер.
Много поздрави на близнаците.
Ами те си чакат издръжката.
Кажи на бялото да не се надява.
Ще издържам само това, което прилича на мен.
Добре, чао. - Чао.
Момичето с резервното хапче?
Беше много готина.
Покани ме на афтърпартито. Ти какво ще правиш?
Ще пийна с Мишел, или Принцеса Любов.
Дребен зрънчо с лук? Сериозно? - Да. Сладка е.
И обичам зрънчо с лук.
Предпочитам със сирене, но не е болка за умиране.
Не насърчавай такова поведение.
Остави ми поредното съобщение и се навих.
Може, одобрявам. Ще проверя Браян.
В “Кабин” е. Пише: “Ела.
Жесток купон. Атмосфера: 6-. Мацки: 6-.
Като цяло: 6-”.
Разделил ги е в три категории.
Там е много гадно през уикенда.
Защо ходите? - Приятно е, срещаме нови хора.
Още празноглавки и безсмислени съобщения.
Защо не опиташ с Рейчъл?
Изглежда готина, но не я познавам добре. Кой знае...
Там може да срещна жената на живота си.
А aко е Рейчъл? Как ще знаеш, ако не общувате?
Понякога хората не те грабват веднага.
Омагьосват те после.
Или те отвращават.
Имам среща с Принцеса Любов, или Дребен зрънчо с лук.
Добре, аз ще платя.
Тръгвай, Кралице Ди, или Пикантен зрънчо.
Чао. - Чао.
Здрасти! - Как е, Бинг Бонг?
Ти дойде. - Да.
Много яки хора има тук.
Да, супер е.
Пак ли по работа, или за забавление?
По малко и от двете. Забавлявам се, защото харесвам групата.
Бяха върхът. Отдавна не бях ходил на концерт.
Последният беше на “Дъ Сили Билис”.
Детската група? - Да.
Не бях сам, заведох малкия си братовчед.
Как беше концертът? - Жесток.
Децата пощуряха.
Групата изпълни всички хитове.
“Горещ картоф”...
“Колелата на автобуса”.
И “Глави, рамене, колене и пръсти”.
Да. Ще ти издам малко вътрешна информация.
“Дъ Сили Билис” са чудовища.
Какво? Не, не вярвам.
Моя приятелка работи с тях. Големи примадони.
А тя е представлявала и Марая Кери.
Една от живите легенди на Ви Ейч Уан! - Не летят заедно,
защото Синия Били чукал жената на Червения Били,
докато Зеления Били гледал.
Не може да бъде! - Самата истина.
Един Били има фетиш към стъпала.
Какво им става на тези мъже?
Големи маниаци са.
Провери някоя звезда и веднага изскачат “стъпала”.
Не го разбирам.
А ти по какво си падаш - по гърди,
задници или глава, рамене, колене и пръсти?
Позна. В интернет проверявам:
“Скарлет Йохансон, глава, рамене, колене и пръсти”.
Понякога само глава и рамене.
Но излиза шампоанът и се обърквам.
Това е най-невероятната песен, писана някога.
Искаш ли да танцуваме? - Да. Чакай.
Добре.
Якето ти е с много ципове.
Има малки отделения.
Трябва ли ти склад за дребни предмети?
Нося дражета за кашлица. - О, да!
Сложи ги тук.
За това служи.
За съхранение на дражета за кашлица.
Карам си мотора, гърлото ме заболява.
Лапвам няколко и пак давам газ.
Какъв е този звук? Не е на добре.
Бившето ми гадже се върна от Сиатъл...
Не!
Решихме да опитаме отново.
Не! Стига де. Лъжеш ме. Занасяш ме.
Щях да ти кажа по-рано, но не исках да стане неловко.
И сега е неловко. - Ужасно неловко. Съжалявам.
Да. Не. Боже. Не, защо? - Знам.
Защо? Не. Толкова си готина.
Готините хора са рядкост. Защо ми го причиняваш?
Нищо не ти причинявам. Съжалявам. И ти си готин.
Много е гадно.
Ти си страхотна и...
Мамка му! Не знам.
Жалко. - Е...
Вече си стискаме ръцете? Стига! Може да се прегърнем.
Може да се прегърнем. - Аха.
Оная ми работа е била във...
Прегръдка. - Влизал съм в прохода ти.
Беше ми много приятно.
И на мен.
Добре. - До този момент.
Да. - Ужасно е.
Така е. - Разбирам.
Остава да си кажем само едно.
Да го духате! Аз се прибирам.
Леле! Жесток Картман.
Държах го като коз в ръкава си. - Браво.
До скоро, Дев. - Чао.
Чао.
Превод на субтитрите: Милена Сотирова