Musíme zabránit šíření té nákazy.
Doktore Grahame, jaká je situace v Kentucky?
V Kentucky, paní prezidentko?
Kentucky už je minulostí.
Ta nákaza... je všechny dostala.
Pokročili jste nějak s vývojem léku?
Moji nejlepší lidé právě teď analyzují vzorky.
Tak jo. Přidáme 50 miligramů roztoku igG.
Hned, doktore Vincente.
Roztok je stabilní. Hrajeme o čas.
- Přidejte virus. - Odkud je ten vzorek?
Našel jsem ho u opice v memphiské zoo. Je to nejnovější typ.
Vire, párty pro jednoho může začít.
Opatrně.
Pomalu.
Roztok nereaguje.
Protilátky jsou stabilní.
Paní prezidentko, máme lék.
- Ach, díky bohu. - Mimořádné.
- Dokázal jste to. - Byla to týmová práce.
- Co se ksakru děje? - Bože. Ten virus mutuje!
Jak to, že se tak adaptoval?
To nevím. Musíme zmizet! Vraťte tam ten vzorek!
- Do prdele. - Aktivujte stav kontaminace!
Já nechci zemřít!
Přísahám věrnost vlajce...
Odveďte odsud prezidentku!
Běžte okamžitě pryč, sakra! Hned!
Nákaza! Už se to šíří!
Všechny nás to zabije!
Stop.
- Stopněte to. - Stop!
To byl pěknej chaos.
Tak si dáme slabých 15 minut pauzu, dobře?
- Za 15 minut zpět. - Slabých 15, lidi.
- Takže to je tvůj první film? - Jo. Dost šílená historka.
Byl jsem na konkurzu a pak se mi ozvali.
A pak řekli, že berou někoho jiného.
Pak ale ten druhý odpadl.
Tak se znova ozvali a tu roli jsem dostal.
To je dost nudná historka. Už bych ji nikomu nevyprávěl.
Jo, zdálo se mi to nudný, když jsem to povídal.
Páni. Ty kulisy jsou neskutečný.
Jo, je to velkej film. Skvělej džob.
U filmu The Cookout jsme na place takovouhle parádu neměli.
Cože? Já věděl, že tě odněkud znám!
Ten chlap, co upadl na gril. Zkazil jsi grilovačku.
To jo. Zkazil jsem ji.
Počkej. Nebyl jsi taky ve filmu Perfektní servis 3: Takhle létáme?
Možná. Nezní ti tohle povědomě?
- „Řekl jsem žádné twerkování při startu!“ - Legendární hláška.
Víš ty co? Tuhle hlášku jsem vymyslel sám.
Dost dobrý.
Chceš říct další?
Taye Diggs? Nesnáší celer.
Ale já ho miluju.
Briane, nechceš v sobotu na Fathera Johna Mistyho?
Na tu tajnou show? Jo. Jak jsi k tomu přišel?
Můj kámoš Dave sehnal lístky a pak ho začaly zlobit ledvinové kameny.
- A sakra. Je v pohodě? - To nevím. Zapomněl jsem se zeptat.
Jen jsem vytiskl lístky a začal se šíleně těšit.
Kámo, nemůžeš tam přece vzít Briana.
Bude to úžasný. Máš exkluzivní lístek, vem s sebou exkluzivní ženskou.
Má pravdu. Promiň, pozvání zrušeno.
Pecka. Díky, Arnolde.
V pohodě, kámo.
Tak se podíváme.
Mám tu holku jménem Anna, tu jsem nedávno potkal v baru Cabin.
Do poznámky jsem si napsal „čelenka“.
A pak je tu další, kterou jsem poznal na narozkách kámoše Zacha,
ta píše pro New York Times.
Takže se rozhoduješ mezi holkou s čelenkou a novinářkou.
Jsem pro novinářku.
Kámo, je to show Fathera Johna Mistyho.
Budou tam samí bílí.
Vem s sebou Asiata, ať máš spojence, kdyby vypukla rasová válka.
Vypukne-li na show Fathera Johna Mistyho válka, jsem stejně v háji.
Nechybí vám nic?
Myslím, že máme všechno, Alice. Díky.
Já už odcházím, ale kdybyste něco chtěli, řekněte Jamesovi.
Panečku, to jsou ale nádherné boty.
Ty jsem si právě koupil. Díky za pochvalu.
Teď vím, že to byl dobrej kauf. Díky moc.
Hele, zapomeň na tu novinářku. Vezmi Alice. Je to fakt kost.
Navíc ji zaujaly ty botky, kámo.
Přece nepozvu Alice na rande.
Je až moc sexy. Je to taková třída,
že když mě s ní uvidí, budu za indického miliardáře.
Naprosto souhlasím. Ale na tuhle jedinou noc
bys díky tomu hustýmu lístku mohl do její ligy jako host.
Když ale pozveš někoho neznámýho,
riskuješ tím, že tě zneužije jen kvůli té vstupence.
Hele, pořád lepší nechat se zneužít od takové kůstky, než jít s Brianem.
Teď už prostě nechci, abys šel s Brianem.
Hele, proč mi tohle děláš?
Promiň, kámo.
Poslyš, příští týden, my dva a akvárium.
- No to mě pos... Akvárium zbožňuju. - Já vím.
Mají tam nový manty. Jsi prostě nejlepší, kámo.
- Ty jsi nejlepší. - Ty jsi nejlepší.
Tak jo.
Pozvu Alice. Snad mi nedá košem.
Půjdem na koncert, tam objeví mou vnitřní krásu
a dál pojedeme podle scénáře Takový normální kluk.
Takže pro shrnutí, pozveš tu nejatraktivnější holku?
Jo.
Zajímavý vývoj událostí.
Že?
Čau, Alice.
Čau, dáš si ještě něco?
Ne. Jen jsem si říkal...
Mám dva lístky na tu sobotní tajnou show Fathera Johna Mistyho.
Nešla bys?
Jo. Panebože, jasně.
Aby to bylo jasný. Se mnou, ne třeba s Emiliem Estevezem.
Já vím. Ne, to zní fantasticky.
Musím se podívat, jestli zrovna nemám směnu.
Napíšeš mi svoje číslo, že bych ti zatextoval?
Jo.
Super.
Dobře.
- Tady je. - Super.
Tak jo. Tak...
to bude asi konec týhle debaty.
- Čau. - Čau.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
72 HODIN DO KONCERTU
Páni. Nakažení maj šílenej mejkap.
Budu vypadat taky tak?
Jo, ale pár hodin to potrvá. Začneme rukama.
Budeš muset mít celou dobu ruce v klidu.
- Chceš ještě něco? Vše v pohodě? - Jo, v pohodě.
Určitě? Jak začnu, nesmíš se ani hnout.
Tak jo. Vteřinku.
- Jsem v pohodě. - Tak jo. Prima.
Benjamine, přečteš mi prosím tu zprávu?
- Máš rande s nějakou kočkou? - Doufám, že jo.
- No dobře. - Díky.
- Jmenuje se ta kočka Brian? - Ne.
Píše: „Chystám se vyzkoušet nové bistro s nudlema. Přidáš se?“
Odpověz mu prostě jen „Ne.“
Jenom „Ne“? To je strašně neslušný.
Napíšu mu:
„Promiň, zrovna jsem jedl.
Ale jako člověka si tě ohromně vážím.“
Hele, nedělej to. Napiš mu prostě jen „Ne“.
Poslal jsem to. Jak jsem řekl.
- Jo. - Posláno.
Mrkneš na to?
Odepsal.
„Díky, kámo. Moc to pro mě znamená. Taky si tě vážím.“
Tak teda jo. Asi zkusím psát milejší zprávy.
To bys asi měl.
Briana to potěšilo.
- Mrkneš na to, prosím? - Jako fakt?
No tak.
- Zase Brian. - Sakra.
„Nudlové bistro je super. Dvě plus.“
Myslím, že tahle pozornou odpověď nevyžaduje.
Ne.
No tak. Do toho. Podívej se, kámo. To už nemůže být Brian.
Teda.
- Brian. - Co zase ksakru chce?
„Je mi trosky blbě. Snižuju na dvě minus.“
„Trošku blbě, ne trosky blbě.“
- „AutoCorrect.“ - Super.
48 HODIN DO KONCERTU
Už jsou to dva dny, kámo.
Vůbec se neozvala. Co je to s lidma?
Alice se ráda baví a žije ve velkoměstě. Třeba jen nestíhá.
Myslím, že docela stíhá. Špehoval jsem ji na Instagramu.
Milé.
Nedávno zveřejnila video, jak praská bublinkovou folii.
Popisek: „Zbožňuju bublinkovou fólii.“
Padesát čtyři lajků.
Ta prohnaná mrcha.
Což to udělat takto?
Ženský maj rády upřímnost, ne?
Co když prostě budu hodně upřímný?
Když jí prostě řeknu „Alice, co to má do prdele znamenat?
Už jsou to dva dny. Já čekám.
Fáráš snad? Dej vědět s tím koncertem.“
To by byla jiná.
Moc si nedovedu představit situaci,
že by si to přečetla a reagovala pozitivně.
Proč to prostě neuděláš jako já? Pošli jí jen otazník.
- Jako jenom otazník? - To stačí. Jako taková zběžná kontrola.
To ne. Řeknu ti, jak na to.
Pošli jí obrázek želvy, jak leze z kufru
a pak jí hned napiš. „Jé, promiň. To byl omyl.“
Obratem ti odpoví.
Je to záhadné a holky záhady zbožňují, kámo.
Já nevím. Na Alice to zní trochu riskantně.
Počkej, ještě tu želvu nezavrhuj.
Všichni jsou zvědaví, co má za lubem.
- Denise. - Jak se vede, ňoumové?
Probíráme, jak postupovat v té situaci s Alice, víš?
Napsal jsem jí před dvěma dny. Vůbec se mi neozvala.
Tak se jí nelíbíš.
Co na tom probíráte? Jsem zmatená.
Hele! Proč jsi hned tak pesimistická?
Jestli ti za dva dny nenapsala, tak nechce jít.
To je velice jasná, jednoznačná situace.
Nebo... se jí možná tak líbím, že je z toho nervózní.
A teď sedí se třema svýma kámoškama
a vymýšlí, co tomu borcovi napsat.
Co tenhle scénář?
Ne.
Prostě se jí nelíbíš.
Proč musíš všechny mé sny pošlapat? Asi jí pošlu jen otazník.
Otazník? To ti poradil Brian?
Jo.
Říkala jsem ti, aby sis od něj nenechal radit.
On těm holkám může napsat, co chce. Všechny holky ho žerou.
To je fakt.
Je to jen taková zběžná kontrola. Jenom takové „hm?“
Ne. Když to udělá on, je to roztomilý.
Když to uděláš ty, je to vlezlý a smutný.
To řekneš teď, když už jsem to poslal. Díky za včasnou radu.
Denise, otázečka.
Co kdyby ti někdo poslal obrázek želvy, jak leze z kufru?
Proč by želva lezla z kufru, Arnolde?
Správně, proč?
24 HODIN DO KONCERTU
Tak už se ti ta tvoje ženská ozvala?
Ne, vůbec. Ta show je už zítra.
Do háje s ní. Vypadá pěkně nevychovaně.
Stopro souhlasím. Je to strašně nevychované.
Ale takoví už lidi dneska jsou.
Jak to myslíš?
Já si třeba psal s jednou holkou, kterou jsem potkal před několika měsíci.
Přečtu ti to.
„Čau, tady Dev. Rád jsem tě poznal.“
„Já tebe taky.“
„Zajdem brzo na drink?“ „Jo, co takhle středa?“
„Ve středu nemůžu. Šel by pátek?“
„Jasně!“
„Čau, je pátek. Nezajdem na ten drink?“
A nikdy víc se mi neozvala.
Páni. Celý to bylo hnus.
Chceš slyšet ukázku toho, jak si píšeme s mou ženou?
„Chceš dnes večer zůstat doma?“ „Jo.“
Zatracenej ráj.
Nikdy jsem nezáviděl něco tak nudnýho.
Já to zbožňuju.
Po práci půjdu domů, přitulím se ke své milované ženě,
budeme tři až pět hodin sledovat dobře hodnocené drama,
a pak půjdu spát.
Úžasný. Co sledujete?
Britský seriál Sherlock. Rozhodně doporučuju.
No do háje, to je Alice!
Dělá si srandu?
„Promiň, poslední dobou je to šílené. Zítra to asi nestihnu.
Ale stejně děkuji. XOXO.“
Do prdele!
„XOXO“? To je dobrý, to znamená „objímám a líbám“.
Ne.
„XOXO“ znamená „Polib si prdel.“
To by znamenalo, že na konci všech dopisů, co mi posílala babička, stálo
„Polib si prdel. Babička.“
Chápeš to, člověče? Měl jsem na to tři dny.
Ona mě o ty dny připravila.
Proč se lidi chovají takhle? Jsem přece člověk.
Ne jen bublina na telefonu. Buďme k sobě slušní.
Pozval jsem holku na rande. Ona na to nic.
Odpovídá mlčením. Proč?
Ať si vymyslí nějakou hovadinu, ne?
„Jdu shánět klimatizaci.“
„Zrovna něco peču. Je to na pár hodin.“
„Trefil mě blesk, když jsem objímala dítě.
Vyměnily jsme si těla. Teď jdu do školy.“
To by bylo super! Pochopíš to. Nikomu to neublíží.
Jo, jenže občas prostě musíš některé pitomce umlčet.
Někdo prostě nechápe šifru „Třikrát ,nemám čas‘ znamená ne.“
Já třeba potkala holku, jo? Nelíbila se mi.
Tak jsem se párkrát slušně vymluvila, že nemám čas.
Potom následovalo tohle:
Čau, Denise.
Tady Michelle, alias Princezna Zlatíčko.
Přišla mi tvá zpráva. Nemáš čas. V pohodě.
Nemáš ale ráda strašidelný domy?
Můj brácha v jednom dělá vyhazovače a určitě by nás tam protáhl.
Počkej... vyhazovač ve strašidelným domě?
O co tam jde? Jdou po tobě ghúlové nebo tak?
Teda, Denise. Ty jsi fakt zaneprázdněná žena.
Já ti ale budu volat dál.
Tady Princezna Zlatíčko.
Volá Princezna Zlatíčko!
Škoda, že ti to nevyšlo na čtení poezie mojí neteře.
Hele, pojď se odpoledne cournout.
Jdu nakupovat ručníky.
Princezna Zlatíčko alias Křupinka.
Další přezdívka? Křupinka?
Hele, já tu holku asi znám.
Občas dělá dýdžejku na mém masérském kurzu
a hraje příjemný mix východní hudby a chillwave.
Rozhodně je mrňavá a rozhodně miluje křupky.
- A proto se neangažuj. - To chápu.
Jenže já přece nejsem Křupinka. Nejsem Princezna Zlatíčko.
Jsem sympatickej chlap Dev.
A ten koncert je už zítra. S kým tam půjdu?
Deve, udělej to takhle. Prostě...
Pozveš na koncert holky, co se ti líběj,
a vezmeš tu, co pozvání přijme.
Ale co když ho přijmou dvě, Briane? Co si počnu pak?
Pak, já nevím, jedné řekneš: „Promiň, lístek už je zabraný.“
Já to tak dělám pořád.
Všichni mě mají rádi, nikdo se nenaštve.
Tak dobře.
Pozvu teda Novinářku,
pozvu Čelenku
a pozvu Sarah, jednu holku, co jsem potkal v hotelu Jane.
Teda. To vypadá, jako by ty holky pro tebe byly jen bubliny v telefonu.
Jsem hluboce raněn.
Dostala jsi mě, Denise. Stal jsem se tím, co jsem tak nenáviděl.
A zprávy jsou odeslány.
Tak jo. Sherlock, první série, první epizoda.
Jdeme na to.
Místo uprostřed. Udělejte místo, jdu tam.
Nikotinové náplasti.
Pomáhají mi přemýšlet.
V dnešním Londýně nelze udržovat kuřácký návyk.
Tohle je asi můj nový nejoblíbenější pořad.
To říkáš o každém pořadu.
Minulý týden to byla kuchařská show Chopped.
Protože Chopped je úžasný pořad!
Všechny pořady jsou super. Televize zažívá zlatý věk.
Hele, můžeme to prosím sledovat potichu?
Trochu úcty ke Cumberbatchovi.
Promiň.
Čelenka píše: „Je v pohodě, když půjde i můj brácha?“
Ne, Čelenko. To není v pohodě.
Promiň. Lístek je zabraný.
23 HODIN DO KONCERTU
Měl jsem pravdu?
Jo, Benedicta Cumberbatche bych sledovala při čemkoli.
Vážně. Mohl by klidně hrát někoho v kómatu, jenom nehybně ležet,
stejně by mě to bavilo.
Vteřinku.
Laura alias Novinářka píše: „Čau, Deve. Moc ráda bych šla.
Ale říkám upřímně, že jenom jako kamarádka.“
Vidíte? Tohle má úroveň.
Upřímnost. Toho si vážím.
- Takže s ní půjdeš jako s kamoškou? - Ne.
Promiň, lístek už je zabraný.
22 HODIN DO KONCERTU
To správné místo jsem našel ani ne za hodinu.
No tak, chlape.
Sarah, holka z hotelu, píše:
„Jo, půjdu moc ráda! Moc se těším. Dej mi vědět, kde se sejdeme.“
Dokázal jsem to!
Gratuluju. Našel jsi ve městě s devíti milióny lidí holku,
co s tebou půjde na koncert zadara. Jsi dobrej.
Máte problémy s tím přízvukem?
Nerozuměl jsem v tom pořadu jedinýmu slovu.
Výprava je úžasná, ale říkám si: „Co že to, Bene?“
3 HODINY DO KONCERTU
Negroni.
Víš, nad čím jsem nedávno dumal?
Že hrát tři měsíce kulečník, šlo by to pak o peníze.
Jak dobře to k tomu potřebuješ umět?
A tvářit se, že to neumíš, abys vyhrál? To by mi šlo.
To samé s bowlingem.
Kdybych ho měsíc hrál každej večer, padaly by ty kuželky jedna báseň.
Profesionální bowleři jsou jen lidi, co furt trénujou.
Takže vlastně když něco děláš dost dlouho,
budeš v tom dobrej.
Jo. Tohle není moc objevná diskuze.
Kdo je to?
Alice píše. Prý se jí změnily směny.
Může dneska jít na ten koncert. Kurva!
Prostě to s tou druhou holkou zruš.
- Ne, to nemůžu. To se nedělá. - Kámo.
Tohle je kurevsky VIP lístek. Jdi s Alice.
Tu druhou holku vem příště na bublinkový čaj.
Zdá se mi neslušný z toho vycouvat.
Poslyš, kolikrát jsi zažil ty, že holka z něčeho vycouvala?
Mysli na ten emoční stres, co ti způsobily.
Chápu, jak to myslíš. Začíná to dávat smysl.
Možná se na to dívám ze špatného úhlu, víš?
Jo. Co jako.
Můžem bejt svině, je to přijatelné.
Jeden z důvodů, proč je tak krásné žít. Půjdu s Alice.
Jsem na tebe pyšný. Pojď sem!
- Čau! Jak je, Alice? - Ahoj.
- Jak se máš? - Dobře.
Máme tu malou změnu. Show Fathera Johna Mistyho zrušili.
Hrajou Bone Thugs-N-Harmony. Snad nevadí.
Vůbec. Snad zahrajou „Crossroads“.
Půjdeme dovnitř? Tak jdem.
Jak dlouho pracuješ v Delmano?
- Asi tři roky. - Fajn.
A co že děláš ty? Jsi herec, ne?
Jo. Dělám hlavně reklamy.
Přísahám, že jsem tvůj hlas jednou slyšela
na konci reklamy na nějaký fast food.
- Nebo se pletu? - To nevím? Slyšela?
Wendy's. Prostě ta správná chuť.
Panebože! Byl jsi to ty! To je super.
Jo. Dáme si něco k pití?
Ne. Ty jsi obstaral lístky. Já to vezmu.
- Ne, no tak. Prosím tě... - „Ne! Respektujte mou autoritu!“
Slyším tu Cartmana?
„Ale mami!“
- Máš rád South Park? - Jo, je to vtipnej seriál.
- Co si dáš? - „Sýrové křupky!“
- Dělám si srandu. Dáte nám dvě piva? - Máte je mít.
Baví tě cestovat?
Jo. Nedávno jsem byl v Montrealu. Byla jsi tam někdy?
Jo, to místo zbožňuju. Nejlepší jídlo.
A je to tam jak v Evropě. Boží.
Nahrál bys mi jen rychle něco na Vine?
Jasně.
Tak můžem. Mám tam celé pódium a všechno.
Připravena?
Jedem.
Jak je, světe? To jsem já, Alice.
Jsem na super utajené show Fathera Johna Mistyho.
- Dobrý. - Ještě jednou a ztřeštěně.
Tak jo. Ztřeštěný.
A akce.
Zdravím, guvernére. Tady Alice.
Jsem na show Fathera Johna Mistyho.
Miami!
Tak jo, to mám taky.
Super. Proč jsi zakřičela „Miami“?
To je takovej soukromej vtípek s mýma kámoškama z výletu do Miami.
Jely jste do Miami a ječely „Miami“?
Jo, bylo to ujetý. Připraven? Rychlý kvíz.
Kdybys mohl žít kdekoli na světě, kde by to bylo? Jeď.
A pět a šest a sedm a osm a raz a dva...
- Itálie? - Ano! Hračka.
„Kde bys žila ty?“ Na Marsu. Nepochybně.
Už se tam dá dýchat. Cože?
Jak šílený by to bylo,
kdybych začala tamhle tomu chlápkovi kouřit péro?
Jo. To by bylo dost zvrhlý.
- Co bys dělal ty? - To nevím.
Asi bych řekl něco jako:
„Alice, proč kouříš cizímu člověku péro na veřejnosti?“
Jo a já bych na to jen: „Ho?“
A hele.
Koukni tamhle na tu bundu. O co, že ji šlohnu?
Ne. Nedělej to.
Ale je to super bunda. A já ji chci.
Lidi neustále ztrácí na koncertech bundy.
Prostě si ji vezmu.
- Vážně si ji jen tak vezmeš? - Jo. Je to sranda.
- Zdá se, že jsi ji prostě ukradla. - Já vím.
Víš, co je dobrý nápad?
Dáme si trochu koksu a půjdem si zahrát laser game.
- Ne, do toho nejdu. - No tak.
Co to má kurva bejt? Ta bunda je moje.
Snaží se mi ukradnout bundu.
Podrž mi pití. To není pravda.
Tu bundu mi koupil on. Je z Paříže.
Je kurva z Topshopu a je moje. Vrať mi ji.
- Ne. - Vrať mi ji.
- Hele, no tak. - Vrať mi ji!
A do prdele.
Nechte toho! Dámy! Vyřiďte si to venku!
Znásilnění! Ne!
- Deve, pomoc. - Promiň. Já nevím...
Řekni jim, že je blázen!
- Řekni jim, že je blázen! - Ne, já nevím...
Deve, co je sakra?
Já vás neznám.
Můžeš jít za ní ven.
No, já asi spíš zůstanu tady.
To bude asi rozumnej tah.
Deve?
Čau! Rachel. Jak to jde?
- Pamatuješ si mé jméno. - Jo, pamatuju si ho.
- Už ses neozval. - Ty ses taky neozvala.
Je to na nás na oba.
Ale jsem ráda, že jsem na tebe narazila.
S tou „pilulkou po“ to totiž neklaplo a mám s tebou dítě.
Chci říct děti. Dvojčátka.
Jedno bílé a jedno indické.
Čekal bych, že z toho budou dvě béžové. To je zajímavé.
Tak jak se ti líbila ta show?
Skvělá. Jak se ti sem podařilo vetřít?
Jsem tu pracovně. Dělám ve vydavatelství.
Byla to ale tajná show, takže z hlediska PR hračka.
Asi jsem to posrala, ukázalo se dost lidí.
Co ty? Jaký jsi měl večer?
Měl jsem tu rande, to už ale skončilo, protože se odsud nechala vyhodit.
Cože? Panebože. To je síla.
Ne, jsem rád. Byla to noční můra.
Vážně? Co se stalo?
Večer zahájila agresivním ztvárněním Cartmana
a pak ho ukončila vykopnutím za to, že někomu ukradla bundu.
Tak to je brutus. Ale Cartman je náhodou dost srandovní.
Na tom právě pořád trvala.
Jdu na afterparty. Je to v podniku Achilles Heel.
Můžu ti to dojednat s tím, co se stará o seznam hostů.
Co?
To by bylo super.
Mám sraz s kámoškou, ale později se možná stavím.
Tak jo, skvělý.
Vyřiď dvojčatům, že vzkazuju: „Jak je?“
Jo, čekají na alimenty, takže...
Tak tomu bílýmu vyřiď, ať čeká dál.
Budu platit jen na toho, co je mi podobnej, takže...
- Tak jo, čau. - Čau.
To byla ta s „pilulkou po“ a džusem?
Jo, byla dost v pohodě.
Pozvala mě na afterparty.
Možná tam zajdu. Co ty?
Jdu na drink s Michelle, alias Princeznou Zlatíčkem.
- S Křupinkou? Vážně? - Jo. Hele, je roztomilá.
Navíc křupky taky žeru.
Ona je sice na cibulový a já na sýrový, ale to neva.
Tohle chování nemáš podporovat.
Jo, ale nechala mi další vzkazy a já si řekla: „Tak teda jo.“
Dobře, chápu. Podíváme se, co dělá Brian.
Je v Cabin. Píše: „Doražte.
Skvělá párty. Nálada: Jedna minus. Holky: Jedna minus.
Celkově: Jedna minus.“
Super, že to dal do tří skupin.
O víkendu to tam stojí za hovno.
- Proč tam pořád chcete chodit? - Je to skvělý místo k seznámení.
Další pipky, co jen uložíš do telefonu.
Proč si spíš nezačneš s Rachel?
Zdá se v pohodě, ale skoro ji neznám. Třeba půjdu na tu párty
a potkám někoho úžasného, kdo mi změní život.
Co když je úžasná právě Rachel? Jak to zjistíš, když ji nepoznáš?
Lidi tě vždycky neokouzlí okamžitě.
Možná to kouzlo získají až časem.
Nebo se z nich vyklube odpad.
Když jsme u toho, musím za Princeznou Zlatíčkem, alias Křupinkou.
Tak jo. Vezmu to.
Do toho, Queen D, alias Sýrová Křupko.
- Zatím, kámo. - Zatím.
- Čau! - Jak to jde, roštěnko?
- Ty jsi přišel. - Přišel.
Ty jo. Je tu tolik stylových lidí.
Jo, je to tu hustý.
Je tohle spíš pracovní záležitost, nebo se dá i bavit?
Tak trochu od obojího. Ale teď se bavím, protože mám tuhle kapelu moc ráda.
Jo, byli skvělí. Už dlouho jsem na koncertě nebyl.
Vlastně naposledy to byli The Silly Billies.
- Ta kapela pro děti? - Jo.
Nebyl jsem tam sám. Vzal jsem malého bratrance.
- A jaké to bylo? - Bylo to úžasný.
Děti z toho šílely.
Hráli všechny svoje největší hity.
„Horká brambora“,
- „Jede mašinka“... - Jo.
... a „Hlava, ramena, kolena“.
Jo. Prozradím ti drobné tajemství z oboru.
The Silly Billies jsou pěkní dobytci.
Co? Ne, tomu nevěřím.
Kámoš s nimi spolupracuje. Chovaj se jak velký hvězdy.
Řekl to ten, co dělal s Mariah Careyovou.
- Jednu z hvězd Divas Live na VH1! - Ani spolu nemůžou lítat.
Nemůžou se vystát, protože Blue Billy ojel Red Billyho ženu,
a Green Billy se díval.
- Ne, to ne. To nemůže být pravda. - Je to naprostá pravda.
A jeden Billy je posedlý chodidly.
Co to ty chlapi mají s chodidly?
Je jich tolik.
Vygoogli si jakoukoli celebritu, první se ti objeví „chodidla“.
Nechápu to.
Pro co máš slabost ty? Jsi na prsa?
Na zadky? Na hlavy, ramena, kolena, palce?
To jsem přesně já. Většinou googlím
„Scarlett Johanssonová, hlava, ramena, kolena.“
Někdy mi stačí jen hlava a ramena.
Jenže to se pak objeví šampon. Velmi matoucí.
No, tohle je možná nejlepší písnička, co kdy vznikla.
- Odmítneš, když požádám o tanec? - Půjdu ráda. Vydrž.
Můžem.
Na tvojí bundě je spousta zipů.
Jo, má spoustu kapsiček.
Potřebuješ si uschovat nějaké drobné předměty?
- Mám kapky na kašel. - Jo, jasně.
Tak si je dej sem.
K tomu to přesně je.
To je malá úschovna kapek na kašel, víš?
Jezdím na motorce, občas mě z toho bolí v krku.
Dám si pár kapek a jedu dál.
Co je to za zvuk? To není dobrý zvuk.
Víš, můj bývalý se zrovna přistěhoval zpět ze Seattlu...
Ne!
Takže to zkoušíme zase dát dohromady.
Ne! No tak. Ty lhářko. Jen si se mnou pohráváš.
Já to chtěla říct dřív, ale přišlo mi to takový divný.
- Tohle je ale taky divný. - Tohle je strašně divný. Mrzí mě to.
- Ale ne. Bože. Ne, proč? - Já vím.
Proč? Ty jsi tak správná.
Super lidí moc není. Proč jsi mi tohle udělala?
Nesnažila jsem se ti „udělat tohle“. Mrzí mě to. Ty jsi taky moc správnej.
Bože. To je v háji.
Jsi tak skvělá a...
Sakra... Já nevím.
- Jo... - Dobře...
Takže si jen potřeseme rukama? No tak. Obejmout se snad můžeme.
Dobře.
Víš, už jsem ho měl v...
- tobě. - Pojď, obejmeme se.
Hele... moc ráda jsem tě viděla.
Taky se mi to s tebou líbilo.
- Dobře. - Až doteď.
- To je hrůza.
- Jo, to jo. - Chápu to.
Asi už zbývá říct jen jedno.
„Seru na vás, já jdu domů.“
Fíha. To byl dost dobrej Cartman.
- Měla jsem ho v záloze. - Jo, to se povedlo.
- Uvidíme se později, Deve. - Tak jo. Čau.
Čau.
Překlad titulků: Markéta Pavlíková