Tisztelt elnök asszony, egyesített vezérkar,
Cho miniszterelnök úr,
megtiszteltetés, hogy itt lehetek önökkel az Ovális Irodában.
Bárcsak szerencsésebb körülmények között történne mindez!
Nemrég találkozóm volt a világ vezető tudósaival.
Mind meghaltak.
A vírus mindegyikükkel végzett.
Sikerült mintát szereznem, de ne a fiolában keressék.
A véremben van.
Dr. Vincent, ha a vírus a vérében van, az azt jelenti... úristen!
Igen.
A járvány...
elkezdődött.
Köszönjük, Ben! Azt a mindenit!
Lenyűgöző volt, Dev.
A "járvány" utáni szünet elképesztően hatásos volt.
Jól eltalálta. Az egyik legjobb szünet volt, amit ma hallottunk.
Köszönjük szépen, hogy eljött!
Én köszönöm... hogy időt szántak rám.
Újabb szünet!
Nagyszerű volt. A rendezőnk jövő héten érkezik.
Szeretném bemutatni neki. Majd keressük ezzel kapcsolatban.
Remek. Arról van már hír, hogy kik kapják meg a főbb szerepeket?
Maradjon köztünk,
de Colin Salmont és Kerry Washingtont szemelték ki.
És úgy néz ki, 50 Cent lesz a gonosz szenátor, aki nem törődik a helyzettel.
Szóval ez tulajdonképpen egy fekete vírusos film lesz?
Pontosan, ahogy mondja.
Visszahívtak ahhoz a fekete vírusos filmhez. Király lenne.
Fenébe.
- Fenébe! - Mi a baj?
Most vettem észre, hogy nem frissül a naptáram.
Dr. Ramusami ma jön látogatóba. Elfelejtettem kimenni érte az állomásra.
Azta, az kemény.
Egészen Indiából jött idáig, csak illene kimenned elé.
A naptáramba írok fel minden fontos eseményt.
Reggelente mindig pittyeg.
"Ding-ding!" És megtervezem a napomat.
"Ding-ding!" Megnézem, mik az aznapi teendők.
Ma nem volt "ding-ding".
Mert új az iPaded. Át kell másolnod a naptárbejegyzéseket.
Miért nem másolja át magától a ding-dingeket?
Ilyen szó nincs, hogy "ding". Ne hajtogasd már állandóan.
Nem másolja át automatikusan. Neked kell átmásolnod.
Hívtalak, hogy állítsd be nekem, de te sosem hívsz vissza.
És most Dr. Ramusami valószínűleg egyedül sétálgat a Penn Stationnél,
perecet majszolva.
Honnan veszed, hogy perecet eszik? Egyébként meg,
ez elég aranyos végkifejlet lenne ahhoz képest, hogy elveszett New Yorkban.
Kimegyek érte. Akkor meg tudnád javítani az iPademet?
Nem ér rá? Ma megyünk megnézni az új X-ment.
Látni szeretném az előzeteseket. Mennem kell.
Nem vagyok a rendszergazdád.
Az meg mi?
Az abakuszom!
Add ide!
Azt hiszem, elromlott.
Nincsen semmi baja.
Hidd el, hogy elromlott. Majd én megjavítom.
Ne már...
Apa, orvosi iskolába akarok járni, hogy egyszer majd orvos lehessek.
Ramesh, erre nekünk nincs pénzünk.
Dolgozz a gyárban néhány évig, aztán majd meglátjuk.
És itt vannak a vizsgálók.
Ezek az intézmény legfontosabb részei.
Minden világos?
Igen. Úgy hallottam, hogy ha új orvos érkezik önökhöz,
elviszik vacsorázni egy étterembe a családjával.
Ez ma este lesz?
Hozhatom a feleségem?
Nem. Nem lesz semmiféle vacsora.
A menzán megvacsorázhatnak.
- Csukva van a szemed? - Igen.
- Csukva van? - Igen.
Most már kinyithatod!
Egy számítógép!
Köszi, apu!
Nem ér rá? Ma megyünk megnézni az új X-ment.
Látni szeretném az előzeteseket. Mennem kell.
Nem vagyok a rendszergazdád.
Oké.
Most indulok.
Oké. Apa, én lassan elindulok.
Elolvastad az Economist-cikket, amit e-mailben küldtem?
Nem, még nem volt rá időm.
Feltárja, hogy a mezőgazdasági szubvenciók hogyan vezetnek majd
szép lassan, úgy tíz éven belül, szárazsághoz az egész országban.
Felemelően hangzik.
Most viszont mennem kell, de örülök, hogy láttalak, apa.
Mielőtt elmész, le tudnál nekem szaladni a boltba egy csomag rizsért?
Bocs, de nem fog menni. Moziba megyünk egy haverommal,
és imádom a film előtti kvízt, nem akarok lemaradni a kérdésekről.
Úgyhogy most már tényleg mennem kell.
Hu Wei, Tajvan 1958
Toku, hozz egy kis rizst!
Apa!
Menj, mosd át a rizst!
Ma este húst vacsorázunk. Hozd a tyúkot!
Toku, Amerikában senkit sem fogsz ismerni.
Semmid sem lesz.
De lesznek lehetőségeim.
Ott jobb életem lehet.
Sajnálom, de nincs szabad asztalunk.
Szerintem azért nem akarnak leültetni minket, mert ázsiaiak vagyunk.
- Köszönjük, hogy eljött! - Viszlát!
Jól megy az üzlet. Nagyon is.
Megérte áldozatokat hoznunk. Neki már jobb élete lesz.
Itt bármit megtehet majd, amit csak szeretne.
Bocs, de nem fog menni. Moziba megyünk egy haverommal,
és imádom a film előtti kvízt, nem akarok lemaradni a kérdésekről.
Úgyhogy most már tényleg mennem kell.
Világos. Jó mozizást!
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
SZÜLŐK
Ha rangsorolnom kéne a 15 X-Men-filmet, amit eddig láttam,
azt mondanám, ez csak a kilencedik.
Ja. Volt benne vagy 30 hős meg 40 gonosztevő.
Túl sok szereplőt zsúfolnak mostanában a filmekbe.
Üzenet az apámtól.
"Légy szíves, gyere, és javítsd meg az iPadem. Most már állandóan pittyeg."
A te apád is folyton ilyeneket írogat?
Szerintem apám nem tud SMS-t írni. Személyesen sem szeret beszélgetni.
Hetente átlagosan három szót szól.
A szüleink annyira furcsák. Meséltem apámnak, hogy visszahívtak A járványhoz...
A fekete vírusos filmhez? Az király.
Köszönöm.
Mondom neki, erre ő: "Oké. Meg tudnád javítani az iPademet?".
Semmi "Szép munka, fiam!", vagy "Büszke vagyok rád!".
Soha életemben nem halottam apám szájából a "büszke" szót.
Állandóan azzal jött, hogy "Ennyi? Ez minden?".
Ha elmennék a Holdra, utána tuti azt kérdezné... "És mikor mész a Marsra?"
Na ja. "Brian, te jártál a Holdon?
Az olyan, mint a közösségi főiskola.
Mikor szerzel diplomát a Harvardon, azaz mikor mész a Plútóra?"
Az ázsiai szülőknek kevés az érzelmi intelligenciájuk ahhoz,
hogy kimondják, hogy büszkék.
Lógtál már együtt fehér szülőkkel? Hihetetlenül kedvesek.
Egyszer együtt vacsoráztam a volt csajom anyjával,
és az este végéig többször ölelt meg,
mint a saját családom egész életemben.
Ja. Haver, a legtöbb fehér család legszívesebben örökbe fogadna engem.
Picsába! Apám azt akarja, hogy teázzak együtt vele és a barátjával.
Nem jönnél el velem? Együtt hamarabb leléphetnénk.
Azt szeretnéd, hogy apáddal meg egy másik vén indiai fószerrel lógjak?
Kizárt. Kellemes az idő.
Sétálok egyet a parkban, és utánanézek a telefonomon az NBA-s pletykáknak.
Ne már, haver. Baráti szívesség.
Rendben. De cserébe... el kell jönnöd velem
jövő hétvégén az ázsiai-amerikai üzleti találkozóra,
amit az unokatestvérem, James szervez.
- Oké, megdumáltuk. - Rendben.
Brian, nincs kedved megkóstolni pár indiai csemegét?
Mysore pak? Murukku?
Mirchi? Omapodi?
Esetleg egy kis papadum?
Köszönöm, nem kérek.
Mit szólnál egy kis minipapadumhoz?
Rendben, megkóstolom.
- És hogy megy a színészkedés, Dev? - Elég jól.
Esélyes vagyok egy filmszerepre, szuper lenne.
Főleg reklámokat csinálok,
de ki akarom próbálni a hagyományos színészkedést is.
Ez volt az első filmes meghallgatásom.
Ha már az első ennyire jól ment, az nagyon jó jel.
Elmondaná apámnak is? Azon kesereg, miért nem lát a Vasemberben.
A Vasember-filmek nagyon jók. Az a fickó nem csak erős, de vicces is.
És hogy kezdtél el színészkedni?
Mindig is ezt akartad csinálni?
Nem igazán. Egyik nap épp a Washington Square Parkban sétálgattam,
mikor egy fickó megszólított. Kisebbségi szereplőket keresett egy reklámhoz.
Igent mondtam, és mivel jól fizetett, elvállaltam még többet.
Aztán jött a rendes színészkedés.
Nagyon jó. Klassz életed van.
Apád a te korodban épphogy otthagyta a cipzárgyárat.
Cipzárgyár?
Igen. Két évig egy cipzárgyárban dolgoztam,
hogy összegyűjtsem a pénzt az orvosi iskolára.
- Ezt nekem sosem mesélted. - Így van, nagyon keményen dolgozott.
Tudod, vannak azok a kis fülek, amivel felhúzod a cipzárt.
Édesapád azokat lyukasztotta.
Ő volt a legjobb.
Ha nem vándorol ki Amerikába,
te most valószínűleg ugyanabban a cipzárgyárban dolgoznál,
lyukasztgatnád a füleket.
Ehelyett Dev Amerikában él,
ahol az a legnagyobb gondja, hogy nem jó nála a WiFi.
Ez igenis komoly probléma.
Emlékszel a videóra az esküvői tortában landoló fickóról?
- Egy örökkévalóságig pufferelt. - Azt a videót én is láttam!
Nagyon vicces!
Brian, át tudnád nekem is küldeni a linket?
Persze.
- Miért nem engem kérsz meg? - Kedvelem Briant.
Mason üzeni, hogy "a Happy Endingsben ma nagy a pörgés".
Szó szerint ezt írta. Menjünk?
Aha. El sem hiszem, apám miket mesélt.
Cipzárgyárban dolgozott. Fogalmam sem volt erről.
Te mennyit tudsz az apád múltjáról?
Csak a mérföldköveket ismerem.
Szegény volt. Egy másik országban élt.
Nagyon nehéz volt neki. Aztán átköltözött ide.
A lényeget tudom.
Nem ez a lényege minden egyes bevándorlósztorinak?
Az apád, nem kéne, hogy jobban érdekeljen?
Persze, de mondtam, hogy nem beszél sokat.
Találtam egy képet, ami a katonaságnál készült róla, mire ő: "Kemény volt.",
aztán átsétált egy másik szobába.
Ez nagyon durva.
Nekünk, első generációs gyerekeknek klassz életünk van,
mert a szüleink hatalmas áldozatokat hoztak.
És mi sosem köszöntük meg nekik. Semmivel sem háláltuk meg.
Nem kellene valamit csinálnunk?
Adjunk nekik ajándékot vagy ilyesmi? Mivel ajándékozhatnám meg az apámat?
Nem igazán érdekli semmi.
Szeret vizet inni, ügyel a folyamatos folyadékbevitelre.
Adhatok neki egy gallon vizet ajándékba.
Szerinted létezik "a hónap legjobb vize" klub?
Mi lenne, ha elvinnénk őket vacsorázni,
ahol mesélhetnének az életükről, mi meg köszönetet mondhatnánk?
Oké, miért is ne. Apám biztos benne lesz.
Mert tudod, mit ihat majd végre?
Vizet.
- Halló? - Szia, Dev!
A rendező holnap mégsem tud iderepülni.
De nagyon tetszettél neki,
és szeretné tudni, hogy benne lennél-e egy Skype-meghallgatásban.
A lakásomban elég vacak a WiFi.
Néhány óra múlva is belefér? Átmennék egy barátomhoz.
Nagyon szoros a napirendje. Nem tudnál gyorsan beülni valahova?
Rendben. Hazamegyek a laptopomért, és kitalálok valamit.
Negyed órán belül visszahívlak, oké? Köszi.
Jól hallanak engem?
Igen, Dev.
Kezdjük a 22-es jelenettel, dr. Vincent részével.
Rendben. Elkülönítettem a mintákat.
Ha helyesek a számításaim, a járvány megfertőzhet
akár egymilliárd embert is a következő 12 órában.
Úristen!
Várjunk csak. Az egyik minta... eltűnt.
Jézusom! A fiola... valaki kinyitotta.
Dr. Vincent, a kórokozó... kiszivárgott a levegőbe.
A járvány elkezdődött!
Oké, itt félbe kell szakítsam,
mert ez az a rész, ahol a járvány először támad.
Szeretném, ha mindent beleadna. Ül?
Mi lenne, ha felállna, és eljátszaná, ahogy elhatalmasodik az egész testén?
A járvány elkezdődött!
A vírus lezabálja rólam a húst!
Lángol a szemgolyóm!
Mi történik a laborban?
Megfertőzte az egész szobát! A vírus mindenkit meg fog ölni!
Mindenki meneküljön innen a picsába! Kifelé, azonnal!
Nem, már túl késő!
Zárjátok be a kurva ajtót!
Mindenki itt marad! Fel kell áldoznunk magunkat, hogy ne terjedhessen tovább!
- Ne! - Uram!
Bármit is művel, hagyja abba! Megkérem, hogy távozzon.
Épp meghallgatásom van. Befejezhetném? Mindjárt vége.
Mindjárt vége.
Rendben?
Elnézést, uraim, máris folytatom.
Jézusom, a kurva életbe! Ne!
És vége is.
Köszönöm.
Köszönjük, Dev. Nagyszerű volt. Majd jelentkezünk.
Mi a szart keres egy kávézóban? Hajléktalan, vagy mi?
Még mindig hívásban vagyunk.
Picsába. Elnézést! Szuper volt.
Köszönjük szépen, hogy eljöttetek.
Briannel kitaláltuk, hogy köszönetképpen elhozunk titeket vacsorázni.
Keményen dolgoztatok, ideköltöztetek,
jobb életet biztosítottatok nekünk, és mi sosem mutattuk ki a hálánkat.
Igyunk a szüleinkre!
Elnézést, uram!
Szeretnék brokkolis csirkét rendelni.
Elnézést kérek a rendelése miatt.
Hozza ki azokat a kiváló fogásokat, amiket csak kínaiaknak szolgálnak fel.
Természetesen. El sem hiszem, hogy szerintük ezt esszük Tajvanban.
El tudja képzelni?
Milyen az a különleges csípős szecsuáni csirke?
Ramesh, miért azt nézted ki? Nem is szereted a csípős ételeket.
Azért, mert különleges. Biztosan finom.
Dev, elhoztad a képeket az új-zélandi utunkról?
Hopp, azt elfelejtettem. Bocsánat.
Mindig csomó képet készít, de mi sosem látjuk egyiket sem.
Csináltam egy rakás képet az iPademmel.
Nem. Te csak egyetlen hosszú videót csináltál.
Amin rajta van az egész nyaralás, asszony.
Újranézheted az egészet.
Anya, miért csak rizst eszel?
Hadd egyem azt, amit akarok. Beleszólok abba, hogy te mit eszel?
- Nem is szeretem a kínai kaját. - Miért nem mondtad?
Mehettünk volna máshova is.
Szeretem ezt a helyet. Egyszer elhoztam anyádat, mondjuk nem evett.
Persze, mert nem szereti a kínai kaját.
Én szeretem. Nagyon finom.
Azért is akartunk veletek vacsorázni,
hogy többet tudjunk meg rólatok, és arról, hogy kerültetek ide.
Apa, van olyan történeted, amit szívesen megosztanál velünk?
Nem jut eszembe semmi említésre méltó.
Ne már. Csak van mesélnivalód.
Például milyen volt Tajvanon felnőni?
Keményen dolgoztam.
Jó, de történt veled akkoriban valami érdekes?
Nem.
És veletek mi a helyzet? Miket csináltatok New Yorkban a mi korunkban?
Dolgoztam és gondoskodtam rólad meg apádról.
És kikapcsolódásként?
- Nem nagyon volt időnk kikapcsolódni. - Észrevetted már,
hogy a szórakozás egészen új dolog?
A szórakozás luxus, amit a ti generációtok élvezhet elsőként.
És gyerekkorotokban? Akkor sem csináltatok ilyesmit?
Apa, nézd azt a gitárt! Megvesszük?
Nem vagy normális.
Verést akarsz? Erre most nem érünk rá.
Idenézz, kishaver! Vettem neked egy gitárt!
Apa, épp játszom.
Minden játékot megkaptál.
Fociedzésre hordtunk,
meg gitárórára, volt Nintendód.
Gyerekkoromban én tanultam, játszottam a szabadban,
ettem egy kis rizst, aztán lefeküdtem aludni.
Anya, milyen volt az első napod Amerikában? Biztosan izgalmas volt.
Nem igazán. Hazamentünk a reptérről, aztán apád elment dolgozni.
Nem ismertem itt senkit, még apádat is alig.
Előre elrendezett házasság volt,
és még csak nagyjából egy hete ismertem.
Mit csináltál az első napon? Felfedezted a várost?
Nem. Ültem a kanapén és sírtam.
Ez annyira szomorú.
- Te kérdezted! - Van még bármi, amire emlékszel?
Igen. Féltem felvenni a telefont,
mert az akcentusom miatt senki sem értette volna, mit mondok.
Eleinte én is féltem felvenni a telefont.
Rengeteget kiabáltak. "Tessék?" "Mi van?"
Még csak most érkeztem meg.
Miért dühösek?
Nem is értem, pedig tök jól beszélsz angolul.
Mire emlékszel még a megérkezéssel vagy a gyerekkoroddal kapcsolatban?
Megetted a kis csirkédet?
- Igen. - Hé!
Nincs több csirkéd, amit levághatnál?
Már 45 perce várunk. Mikor kapom már meg a brokkolis csirkémet?
Egyszer, mikor még Brian kicsi volt, beültünk egy étterembe,
és kihoztak nekünk egy tálcányi desszertet.
Brian felkapott egy darab csokitortát, és szétkente az egész arcán.
Tegyük hozzá, hogy csak hétéves voltam, szóval...
"Nyami!"
Egyszer elvittem Devet a Pizza Hutba.
Volt egy lány, aki terrorizálta. Belökte a labdamedencébe.
Ő meg kiabált... "Apa, Wendy belökött!"
Hé, az a lány évet ismételt. Hatalmas volt.
Ez nagyon vicces.
Jól érzem magam.
Tök jó volt a múltkori este. Még sosem hallottam egyik sztorit sem.
Durva, miken mentek keresztül.
Apám régen a folyóban fürdött, ma meg olyan autót vezet, ami beszél hozzá.
Őrület, valószínűleg minden bevándorlónak ilyen durva története van.
Örülök, hogy elhívtuk őket. El sem hiszem, majdnem
lemaradtam róla, hogy apámnak volt egy Ting Ting nevű vízibivalya.
Meg hogy anyámnak volt egy Kunjilikaka nevű barátnője. Micsoda név!
Francba. Olvasod a szüleink csoportos üzeneteit?
- Apám is benne van? - Gondolom, igen.
Biztosan számot cseréltek a vacsora után.
- Én miért nem vagyok benne? - Van itt egy másik Brian.
Brian Donkers. Biztos benézte valamelyikük.
Megint együtt akarnak vacsorázni ma este.
Apám: "Csócsáljunk Mr. Chow-nál!".
A te apád... "Jól hangzik. Szívesen részt vennék az eseményen."
- Na ne! Mi folyik itt? - Nem vacsorázhatunk megint velük.
- Nem akarok folyton velük lógni. - Egy vacsoráról volt szó.
Nem akarok szorosabb kapcsolatot az apámmal.
- Írd meg, hogy nem érünk rá! - Oké.
"Ne haragudjatok, Briannel már van programunk."
Peter Chang... "Ne félj, Dev! Wendy, a zaklatód, nem lesz ott. Ha-ha."
Az igen! Peter Chang jól bekeményített!
Brian Donkers... "Én benne vagyok."
Apa: SAJNÁLOM, HOGY NEM ÉRSZ RÁ MA ESTE. HÍVJ FEL!
Rettenetesen restellem azt a bizarr Skype-meghallgatást.
Ha kapnék még egy esélyt, sokkal jobb lennék.
Egyetértek, ezért hívtam be személyes meghallgatásra.
- Remek. - De van egy kis bökkenő.
Másik színészt választottunk dr. Vincent szerepére.
Az ügynökével konkrétan
tíz perce egyeztünk meg telefonon,
és ahelyett, hogy...
azzal vesztegetnénk az időt, hogy meghallgatjuk magát,
gondoltam, inkább elmondom az igazat.
De most már kezdem megbánni, hogy így döntöttem.
Mindegy, nem gond. Amúgy sem volt semmi dolgom.
Akkor én most megyek.
Elveszek egy vizet.
Azt a vizet azoknak raktuk ki, akik meghallgatásra várnak.
Nem elvitelre van.
- Most szórakozik velem? - Nem azért van, hogy csak úgy...
felkapja és vigye.
Ez itt nem New Orleans.
Apa: BIZTOS NAGYON ELFOGLALT VAGY. MAJD HÍVJ, HA RÁÉRSZ.
Helló!
Szia, apa! Mi a helyzet?
Most vittem ki dr. Ramusamit az állomásra.
Nálad mi újság?
Nem sok.
Minden rendben?
Most jövök a filmes ügynökségtől, nem én kaptam meg a szerepet.
Semmi baj.
Anyáddal megnéztük a Go-Gurt reklámodat.
Szép munka, kisfiam.
Megmutattad nekik a YouTube-ot?
Nem, a meghallgatásokon az ember általában nem mutogat YouTube-videókat,
de köszönöm.
Semmi baj. Majd megkapod a következő szerepet.
- Na jó, később beszélünk. - Szia!
Szia!
- Becsuktátok a szemeteket? - Igen.
Oké, akkor nyissátok ki!
Meglepetés!
- Hoztam neked egy ajándékot. - Nagyon szép.
Papa nem vett neked gitárt, szóval vettem én.
És gitártanárhoz is befizettelek.
Köszönöm, Dev!
Ezért jár egy ölelés.
- Köszönöm! - Én nem kapok semmit?
Dehogynem, neked is hoztam valamit.
- Egy kép! - Hát ez gyönyörű!
Köszönöm szépen! Szeretlek!
Én is téged!
Na, hova menjünk enni?
Mr. Chow-hoz.
Ramesh, hagyd már abba!
Tudod, hogy utálom a kínai kaját.
- Inkább főznél valamit itthon? - Igen. Csinálok egy kis kormát.
- Biztosan ne menjünk étterembe? - Ne.
Nem kell minket puccos éttermekbe hordanod.
Csak hívj fel hetente egyszer. Annyi elég.
Add ide egy kicsit az iPadet!
Heti beszélgetés Devvel
Bocsi, Mr. Chow
Nem megyünk el hozzád
Ma sem
Elég volt!
EMBEREK EZREI A CSÓNAKOKBAN
Igazad volt, apa.
Nem áll jól a szénánk.
Én megmondtam.
A gitárboltos fickó azt mondta, hogy lemondtad az órákat.
Igen. Megpróbáltam, de annyira nem jött be.
Fájt az ujjam, mikor lefogtam a húrokat.
És mi van a szívbemarkoló történettel a gitárról,
amit papa nem vett meg?
Nem tudom. Hagyjál békén!
Hadd játsszak tovább a gépemen!
A feliratot fordította: Kiss Orsolya