‫אלכמקס‬ ‫42‬
‫בסדר, בואו נעשה את זה בפעם האחרונה.‬
‫קוראים לי פיטר פארקר.‬
‫נשך אותי עכביש רדיואקטיבי,‬
‫ובמשך עשר שנים הייתי האחד‬
‫והיחיד,‬
‫ספיידרמן.‬
‫אני די בטוח שאתם מכירים את השאר.‬
‫לכוח גדול נלווית אחריות גדולה.‬
‫הצלתי כמה אנשים,‬ ‫התאהבתי, הצלתי את העיר.‬
‫ואז הצלתי את העיר שוב.‬ ‫ושוב ושוב ושוב.‬
‫ועשיתי...‬
‫עשיתי את זה.‬
‫אנחנו לא ממש מדברים על זה.‬
‫תראו, אני חוברת קומיקס,‬ ‫אני דגני בוקר,‬
‫הקלטתי אלבום לחג המולד.‬
‫יש לי שיר פתיחה מצוין.‬
‫ספיידרמן‬
‫וארטיק ככה-ככה.‬
‫נראיתי גרוע יותר.‬
‫אבל אחרי הכול‬
‫אני עדיין אוהב להיות ספיידרמן.‬
‫מי לא היה אוהב?‬
‫אז לא משנה כמה מכות אני חוטף,‬
‫אני תמיד מוצא דרך להתאושש.‬
‫כי הדבר היחיד שמונע מהעיר‬ ‫ליפול לאבדון‬
‫הוא אני.‬
‫יש רק ספיידרמן אחד.‬
‫ואתם מסתכלים עליו.‬
‫מיילס‬
‫מיילס!‬
‫מיילס, מותק, הולכים לבית הספר!‬
‫מיילס!‬
‫-כן! כן?‬
‫אתה מסיים לארוז ללימודים?‬
‫כן.‬
‫בדיוק מגהץ את החולצה האחרונה.‬
‫מהר! קדימה, ילד!‬ ‫בחייך. אתה גבר בוגר עכשיו.‬
‫בוא נראה את זה למורים.‬
‫מיילס!‬
‫איפה הלפטופ שלי?‬ ‫-איפה שמת אותו?‬
‫אם אתה רוצה שאסיע אותך,‬ ‫חייבים לזוז עכשיו.‬
‫לא, אבא, אלך ברגל.‬
‫נהג פרטי, פעם ראשונה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫מיילס! חייבים לזוז.‬ ‫-דקה!‬
‫חייבים לזוז.‬ ‫-דקה!‬
‫אימא, אני חייב לזוז.‬ ‫-דקה.‬
‫נתראה בשישי.‬
‫תראו מי חזר. מה קורה, אחי?‬
‫היי, אני סתם עובר פה. מה נשמע?‬
‫מיילס! הרגשת את רעידת האדמה‬ ‫אתמול בלילה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫ישנתי כמו תינוק אתמול בלילה.‬
‫איך בבית הספר החדש?‬ ‫-כל כך קל.‬
‫מתגעגעים אליך, מיילס.‬ ‫-מתגעגעים אליי? אני עדיין גר פה!‬
‫רגע, את מתגעגעת אליי?‬
‫נו, באמת.‬
‫ברצינות, אבא. יכולתי ללכת ברגל.‬
‫תוכל ללכת כמה שאתה רוצה בשבת,‬ ‫אחרי שתוריד את המדבקות.‬
‫ראית את זה?‬ ‫אני לא בטוח שהן שלי, אבא.‬
‫ואת השתיים מאתמול בקלינטון.‬
‫כן, הן שלי.‬
‫תראה את זה. עוד בית קפה חדש.‬
‫ראית את זה, מיילס?‬ ‫-לגמרי. כן.‬
‫איך קוראים לו?‬ ‫-"מסיבת קצף".‬
‫"מסיבת קצף"? בחייך.‬ ‫וכולם עומדים בתור.‬
‫ראית את זה, מיילס?‬ ‫-ראיתי.‬
‫זה בית קפה או דיסקוטק?‬ ‫-אבא, אתה זקן.‬
‫יש כמה דיווחים על רעש אדמה‬ ‫מסתורי נוסף אתמול בלילה.‬
‫מקורות המקורבים לספיידרמן‬ ‫מוסרים שהוא בודק את הבעיה.‬
‫ספיידרמן. הבחור מגיע פעם ביום,‬
‫בום טראח במסכה הקטנה שלו‬ ‫ולא נותן דין וחשבון לאף אחד. נכון?‬
‫כן, אבא. כן.‬
‫ובינתיים החבר'ה שלי בשטח,‬
‫מסתכנים בלי מסכות.‬
‫אנחנו מראים את הפרצופים.‬ ‫-לא! אבא, תאיץ. אני מכיר אותם.‬
‫ליכולת גדולה נלווים דין וחשבון גדולים.‬ ‫-זה בכלל לא המשפט, אבא.‬
‫אבל אני אוהב את דגני הבוקר שלו.‬ ‫אני מודה.‬
‫אוי, אלוהים. שוטרים לא נוסעים באדום?‬
‫כן, חלק מהם. אבל לא אבא שלך.‬
‫אקדמיית ויז'נס בברוקלין‬
‫למה אני לא יכול לחזור לחטיבת ברוקלין?‬
‫מיילס, נתת לזה שבועיים.‬ ‫אני לא מנהל את השיחה הזאת.‬
‫אני רק חושב‬ ‫שביה"ס החדש הזה אליטיסטי.‬
‫"אליטיסטי"?‬
‫ואני מעדיף להיות בבי"ס רגיל עם החבר'ה.‬
‫"החבר'ה"? אלה החבר'ה שלך.‬
‫אני פה רק כי זכיתי‬ ‫בהגרלה המטופשת ההיא.‬
‫אין מצב. עברת את מבחן הכניסה‬ ‫כמו כל השאר, טוב?‬
‫יש לך פה הזדמנות.‬
‫רוצה לבזבז אותה?‬ ‫רוצה לגמור כמו דוד שלך?‬
‫מה הבעיה בדוד ארון? הוא בחור טוב.‬
‫כולנו מחליטים החלטות בחיים.‬
‫אני לא מרגיש שיש לי ברירה כרגע.‬ ‫-אין לך!‬
‫אני אוהב אותך, מיילס.‬
‫כן, אני יודע, אבא. נתראה בשישי.‬
‫אתה חייב להגיד "אני אוהב אותך" בחזרה.‬ ‫-אבא, ברצינות?‬
‫אני רוצה לשמוע "אני אוהב אותך, אבא."‬ ‫-אתה רוצה לשמוע אותי אומר...‬
‫אתה מוריד אותי בבית ספר...‬ ‫-"אני אוהב אותך, אבא."‬
‫תראה את המקום הזה.‬ ‫-"אבא, אני אוהב אותך."‬
‫אבא, אני אוהב אותך.‬
‫קיבלתי.‬
‫קשור את השרוכים, בבקשה.‬
‫"אני אוהב אותך, אבא."‬
‫היי, בוקר טוב. מה נשמע?‬
‫סופ"ש קצר, מה?‬ ‫-"קיבלתי."‬
‫אוי, אלוהים! זה מביך.‬ ‫לבשנו את אותו ז'קט.‬
‫היי. השרוכים שלך פתוחים.‬
‫כן, אני יודע. זאת בחירה.‬
‫מי יכול לפתור את זה בשביל איקס-ויי?‬
‫וזה נקרא סילוגיזם.‬
‫קראו שני פרקים מ"תקוות גדולות".‬
‫בוחן בית על לחץ הנפח.‬
‫חיבור של חמישה עמודים‬ ‫על המסקנות שלכם עם דגשים בקו מתוח.‬
‫...אינספור אפשרויות אחרות.‬ ‫ייתכן יקום שבו אני לובשת אדום.‬
‫או לובשת מכנסי עור.‬
‫מר מוראלס. זז בחושך. שוב איחרת.‬
‫איינשטיין אמר שהזמן יחסי, נכון?‬
‫אולי לא איחרתי.‬ ‫אולי אתם הקדמתם.‬
‫מצטערת. היה פשוט כל כך שקט.‬
‫אתה רוצה להמשיך לעמוד שם‬ ‫או שאתה רוצה לשבת?‬
‫היקום שלנו הוא למעשה‬ ‫אחד מיקומים מקבילים רבים‬
‫שמתקיימים בדיוק באותו זמן.‬
‫בזכות כולם כאן‬ ‫בקרן משפחת פיסק...‬
‫אהבתי את הבדיחה שלך.‬ ‫-באמת?‬
‫היא לא הייתה מצחיקה. לכן צחקתי.‬
‫אבל היא הייתה חכמה, אז אהבתי אותה.‬
‫לא נראה לי שראיתי אותך קודם.‬
‫כל החלטה שלנו‬
‫תיצור אינספור אפשרויות אחרות.‬
‫"מה אם" בחזקת אינסוף.‬
‫אפס?‬
‫עוד כמה כאלה וכנראה תצטרכי‬ ‫להעיף אותי מפה, מה?‬
‫אולי אני פשוט לא מתאים לביה"ס הזה.‬
‫אם מישהו עם כיסוי עיניים היה בוחר‬
‫את התשובות‬ ‫בשאלון "נכון או לא נכון" באקראי,‬
‫אתה יודע איזה ציון הוא היה מקבל?‬
‫50 אחוז?‬ ‫-נכון!‬
‫הדרך היחידה לטעות בכל התשובות‬ ‫היא לדעת מה התשובות הנכונות.‬
‫אתה מנסה לוותר.‬
‫ואני לא אתן לך.‬
‫אני מטילה עליך לכתוב חיבור אישי.‬
‫לא על פיזיקה, אלא על עצמך.‬
‫ואיזה אדם אתה רוצה להיות.‬
‫"תקוות גדולות"‬
‫ויז'נס‬
‫שדרת בנסון‬
‫מיילס‬ ‫אני מסתכל עליך‬
‫דוד ארון! היי! נבהלת?‬
‫רוצה את זה?‬
‫איך בבית הספר?‬ ‫-מצוין! יש לי מלא חברים.‬
‫אתה לא יכול להגיד לי‬ ‫שהכול כל כך גרוע שם.‬
‫בנות חכמות זה סוף הדרך.‬ ‫בטח יש שם מלא כאלה.‬
‫לא, אין אף אחת.‬
‫בן אדם, האחיין שלי לא יכול‬ ‫להסתובב ברחובות בלי קסם אישי.‬
‫היי, יש לי קסם אישי.‬
‫יש בחורה חדשה. האמת,‬ ‫היא די בקטע שלי. אתה מכיר את זה.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫אנחנו בונים את הבסיס עכשיו.‬
‫אתה מכיר את הנגיעה בכתף?‬
‫בטח.‬
‫אבל תספר לי בכל מקרה.‬
‫מחר תמצא את הבחורה.‬ ‫תיגש אליה ותגיד:‬
‫"היי."‬
‫אתה רציני, דוד ארון?‬ ‫-אני אומר לך, זה מדעי.‬
‫אז לגשת אליה ולהגיד: "היי."‬
‫לא, לא, לא. "היי."‬
‫"היי."‬
‫לא. "היי."‬
‫"היי."‬
‫בטוח שאתה אחיין שלי?‬
‫- אבא: סיימת עם השיעורים? -‬ ‫זאת היא?‬
‫כדאי שאני אזוז.‬ ‫אני צריך לסיים עבודה הערב.‬
‫אתה מסתיר ממני?‬ ‫כבר הדבקת אותן?‬
‫לא. אתה מכיר את אבא שלי. אני לא יכול.‬
‫בוא. יש לי מקום חבל על הזמן.‬
‫לא, אני לא יכול. אני לא יכול.‬
‫אני כל כך אסתבך.‬
‫היי, תגיד לו שהמורה לאמנות אמר לך.‬
‫אזור מוגבל‬ ‫הכניסה למורשים בלבד‬
‫איך אתה מכיר את המקום הזה?‬ ‫-עשיתי פה עבודת הנדסה.‬
‫אלכמקס‬
‫מה קורה?‬
‫כן, ידעתי שאנחנו קרובי משפחה.‬
‫וואו!‬
‫ברוקלין!‬
‫יש הרבה היסטוריה על הקירות האלה.‬
‫זה כל כך מגניב.‬
‫עכשיו אתה עצמאי בשטח, מיילס.‬
‫תאט קצת.‬
‫ככה יותר טוב.‬
‫אלכמקס‬ ‫42‬
‫רואה מה יש לך עכשיו?‬
‫לעשות טעויות זה חלק מהעניין.‬
‫מיילס האמיתי יוצא מהמחבוא.‬
‫עכשיו אתה יכול‬ ‫לחתוך את הקו הזה בצבע אחר.‬
‫קצת עזרה?‬
‫רוצה צבע נוזל? כי אם כן, סבבה,‬ ‫אבל אם לא, אתה צריך להמשיך לזוז.‬
‫זה בכוונה.‬
‫אין תקוות‬
‫זה מטורף מדי?‬ ‫-לא, בן אדם.‬
‫מיילס, אני מבין בדיוק‬ ‫מה אתה עושה פה.‬
‫כן. אני ואבא שלך‬ ‫היינו עושים את זה פעם.‬
‫תפסיק לשקר.‬ ‫-זה נכון.‬
‫ואז הוא נהיה שוטר ו... לא יודע.‬
‫הוא בחור טוב, פשוט...‬
‫אתה מבין אותי.‬
‫בסדר, קדימה. אני חייב לזוז.‬
‫מיילס, בוא נזוז.‬
‫זה מוזר.‬
‫המכנסיים שלי התכווצו.‬
‫נראה לי שהגעתי לגיל ההתבגרות.‬
‫הייתי צריך לשמור את זה לעצמי‬
‫אני חייב לקנות מכנסיים חדשים.‬
‫רגע. למה הקול בראש שלי חזק כל כך?‬
‫מה?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-מה?‬
‫למה אני מזיע כל כך?‬
‫למה אתה כל כך מזיע?‬
‫זה קטע של התבגרות.‬
‫אני לא יודע למה אמרתי את זה.‬ ‫אני לא בגיל ההתבגרות.‬
‫הייתי בו, אבל זה נגמר.‬
‫אני גבר.‬
‫אז את חדשה פה, נכון?‬ ‫זה משותף לשנינו.‬
‫כן. זה דבר אחד.‬
‫מגניב. כן.‬
‫אני מיילס.‬
‫אני גוו... נדה.‬
‫רגע, קוראים לך גוונדה?‬
‫כן, זה אפריקני. אני דרום אפריקנית.‬
‫אבל אין לי מבטא כי גדלתי פה.‬
‫תיגע לה בכתף עכשיו, לפני שהיא תלך.‬
‫למה זה כל כך מפחיד?‬
‫אני עושה את זה בהילוך איטי‬ ‫או שאני רק מרגיש ככה?‬
‫אני צוחקת. קוראים לי וונדה.‬ ‫בלי "ג'י". זה מטורף.‬
‫היי.‬
‫בסדר...‬
‫נתראה.‬
‫להתראות.‬
‫מצטער.‬ ‫-היי.‬
‫איזה חרא.‬ ‫-אתה יכול להרפות, בבקשה?‬
‫אני לא יכול להרפות.‬ ‫-תירגע. זה בסדר.‬
‫מיילס, תרפה.‬ ‫-עובד על זה.‬
‫זה רק גיל ההתבגרות.‬
‫לא נראה לי שאתה יודע‬ ‫מה זה גיל ההתבגרות. פשוט תירגע.‬
‫טוב, יש לי תכנית.‬ ‫-יופי.‬
‫אני אמשוך ממש חזק.‬ ‫-זאת תכנית נוראית.‬
‫אחת.‬ ‫-אל תעשה את זה.‬
‫שתיים.‬ ‫-שלוש!‬
‫נעים להכיר?‬
‫בטח. ממש תענוג.‬
‫אף אחד לא ראה. זה בסדר.‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫כולם יודעים.‬
‫כולם יודעים. הם מדברים עליי.‬
‫הם ראו הכול!‬ ‫הוא יודע. היא יודעת. הם יודעים.‬
‫וואו, היא גבוהה בטירוף.‬ ‫למה הוא מחייך?‬
‫עכשיו אני המוזר? מה אני עושה?‬
‫הבחור ההוא כזה מוזר.‬ ‫-ראית מה הוא עשה?‬
‫איך להפסיק?‬ ‫-הייתי מתה מבושה.‬
‫הם שומעים את המחשבות שלי?‬ ‫למה כל המחשבות שלי כל כך חזקות?‬
‫היי! אני יודע שהתגנבת החוצה‬ ‫אתמול בלילה, מוראלס.‬
‫שחק אותה טיפש!‬
‫מי זה מוראלס?‬
‫לא כזה טיפש.‬
‫היי!‬
‫אתה בסדר. אתה בסדר.‬
‫- קצין ביטחון -‬ ‫הוא בחיים לא ימצא אותך.‬
‫לא.‬
‫ביטחון‬
‫מה אתה עושה במשרד שלי, מוראלס?!‬
‫מוראלס! תפתח!‬
‫למה זה קורה?‬
‫זה החג האהוב עליי.‬
‫תפתח!‬
‫מספיק להידבק!‬
‫תמשיך להידבק, מיילס.‬
‫הופשטטר טוען...‬
‫שאנחנו...‬
‫נסתכל על ה...‬
‫טוב.‬
‫החדר שלי!‬
‫סיפורים אמיתיים מחייו של ספיידרמן‬
‫"למה זה קורה?"‬
‫"בבקשה, מספיק להידבק."‬
‫"בבקשה, תמשיך..."‬
‫רגע, רגע, רגע.‬
‫איך יכולים להיות שני ספיידרמן?‬ ‫לא יכולים להיות שני ספיידרמן.‬
‫יכולים להיות?‬
‫שני ספיידרמן‬
‫קדימה, דוד ארון, תענה. תענה!‬
‫זה ארון. נסעתי לכמה ימים.‬ ‫אתקשר אליכם כשאחזור. נדבר.‬
‫לא. לא, לא, לא...‬
‫זה בלתי אפשרי!‬
‫זה רק גיל ההתבגרות.‬
‫זה עכביש רגיל ואני ילד רגיל!‬
‫יופי!‬
‫בהמשך אותו ערב...‬
‫מיילס מחפש תשובות...‬
‫אני חייב לספר למישהו.‬
‫אבא‬
‫אתה מתנהג כמו משוגע, מיילס.‬ ‫אתה מתנהג כמו משוגע.‬
‫תמצא את העכביש.‬
‫אתה תראה.‬
‫זה עכביש רגיל.‬
‫משעמם כמה שהעכביש הזה רגיל.‬
‫למה זה קורה לי?‬
‫אלכמקס‬
‫שם רחוק.‬
‫אני מסתדר.‬
‫זהירות.‬
‫זהירות!‬
‫נורמן, תקשיב לי.‬
‫ספיידרמן?‬
‫אני לא יכול לתת לך‬ ‫לפתוח שער לממד אחר.‬
‫אין לברוקלין ייעוד קרקע לזה.‬
‫זה לא תלוי בי.‬
‫זה הגובלין הירוק?‬
‫למה אתה לא מוותר?!‬
‫כנראה אני אוהב שברוקלין‬ ‫לא נשאבת לתוך חור שחור.‬
‫נראה לי שאני אלך.‬
‫סטטן איילנד אולי. לא ברוקלין.‬
‫לא! לא!‬
‫מה עכשיו?‬
‫מה המקום הזה?‬
‫ידעת שהשרוכים שלך פתוחים?‬
‫זה בגד גוף,‬ ‫אז אני לא צריך לחשוש מזה.‬
‫חשבתי שאני היחיד. אתה כמוני.‬
‫אני לא רוצה להיות.‬
‫לא נראה לי שיש לך ברירה, ילד.‬
‫המון מחשבות מתרוצצות לך בראש,‬ ‫אני בטוח.‬
‫כן.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬ ‫אני יכול לעזור לך.‬
‫אם תישאר,‬ ‫אוכל להסביר לך את הבסיס.‬
‫כן.‬
‫אני רק צריך...‬
‫להרוס את המכונה הגדולה הזאת צ'יק צ'ק‬ ‫לפני שרצף המרחב-זמן יקרוס.‬
‫אל תזוז.‬
‫נתראה עוד מעט.‬
‫איך הוא עושה את זה?‬
‫זה פה? לא, לא, זה פה.‬
‫בסדר, חבר'ה.‬
‫אני תמיד מכניס את זה הפוך.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫פראולר!‬
‫הייתי באמצע משהו!‬
‫אני כל כך עייף.‬
‫אתה כועס עליי?‬ ‫אני מרגיש שאתה כועס עליי.‬
‫זה הכול?‬
‫כל כך מגעיל.‬
‫אני צריך לעלות לשם ולעזור לו.‬
‫על מי אני עובד?‬ ‫אני לא צריך לעשות את זה.‬
‫זהירות. הנה בא ספיידרמן.‬
‫אתה אוהב את הצעצוע החדש שלי?‬
‫הוא עלה לי הון תועפות, אבל אי אפשר‬ ‫לקחת את הכסף לעולם הבא.‬
‫באת עד לכאן. תראה את הניסוי.‬
‫זה חתיכת מופע אורות.‬ ‫אתה תאהב את זה.‬
‫בדיקה הופעלה‬
‫לא! לא, אל תעשה את זה! תפסיק!‬
‫אתה לא יודע מה זה יכול לעשות!‬ ‫אתה תהרוג את כולנו!‬
‫אני רואה כמה ממדים נפתחים!‬
‫אלה היו שלושה, ארבעה‬ ‫וחמישה ממדים נפרדים.‬
‫זה לא יציב! כדאי שנפסיק.‬
‫נורם, מה דעתך על פגיעות ראש?‬
‫ניסיתי להזהיר אותך, חבר.‬
‫אזהרה‬
‫גובלין, לא! תוציא אותו משם!‬
‫איפה אנחנו?‬
‫ממש מוזר.‬
‫וילסון!‬
‫היי! אתה בסדר?‬
‫אני בסדר. רק נח.‬
‫אתה לא יכול לקום?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני תמיד קם.‬
‫השיעול הוא כנראה לא סימן טוב.‬
‫תמצאו אותו. עכשיו.‬
‫תקשיב, אנחנו חייבים לשתף פעולה.‬ ‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫מפתח המעקף הזה הוא הדרך היחידה‬ ‫לעצור את המאיץ.‬
‫תעלה לשם, תשתמש במפתח,‬ ‫תלחץ על הכפתור ותפוצץ אותו.‬
‫אתה צריך להסתיר את הפנים.‬
‫אל תגיד לאף אחד מי אתה.‬
‫אסור שמישהו יגלה.‬
‫כולם בכיס שלו.‬
‫אם הוא יפעיל שוב את המכונה,‬ ‫כל מה שאתה מכיר ייעלם.‬
‫המשפחה שלך, כולם.‬
‫כולם.‬
‫תבטיח לי שתעשה את זה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫לך. תשמיד את המאיץ.‬
‫אני אבוא ואמצא אותך.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫טומבסטון. גמרנו עם הניסויים.‬
‫תכין את הדבר הזה‬ ‫להפעלה נוספת. ובקרוב.‬
‫רוצו מהר יותר!‬ ‫החבר'ה האלה איטיים.‬
‫הייתי אומר שנחמד לראות אותך שוב,‬ ‫ספיידרמן, אבל זה לא נכון.‬
‫היי, קינגפין. איך העסקים?‬
‫פצצה!‬
‫יפה. זה לא מתאים.‬
‫זה עלול לפתוח חור שחור‬ ‫מתחת לברוקלין.‬
‫זה לא יכול להיות שווה את הסיכון.‬
‫הכסף הוא לא תמיד העניין, ספיידרמן.‬
‫אתה לא רוצה לדעת מה ראיתי שם?‬
‫רגע.‬
‫אני יודע מה אתה מנסה לעשות,‬
‫וזה לא יצליח.‬
‫הם מתו.‬
‫תיפטר מהגופה.‬
‫מה זה היה?‬
‫תהרוג אותו.‬
‫מספיק להידבק!‬
‫לא להתקרב לדלתות הנסגרות, בבקשה.‬
‫כן, נראה לי שזה של בנקסי.‬
‫משטרה! ידיים למעלה...‬
‫מיילס? מיילס?‬
‫למה אתה לא בלימודים?‬ ‫וואו, וואו. זה בסדר. זה בסדר.‬
‫מיילס? מה יש לך?‬
‫זה בגלל רעידת האדמה?‬
‫אני יכול לישון פה הלילה?‬
‫מיילס. זה אמצע השבוע.‬ ‫התחייבת לביה"ס ההוא.‬
‫ג'ף, הוא בסערת רגשות.‬
‫בטח שאתה יכול להישאר.‬
‫אבא?‬ ‫-כן.‬
‫אתה באמת שונא את ספיידרמן?‬
‫כן. זאת אומרת,‬ ‫כשמישהו לוקח את החוק לידיים...‬
‫ג'ף, אהוב שלי.‬
‫מה? הוא שאל אותי.‬
‫מותק, את יודעת מה אני מרגיש‬ ‫לגבי ספיידרמן. בחייך.‬
‫אתה יודע שהוא אוהב אותך מאוד.‬
‫לכן הוא קשוח אליך.‬ ‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫אימא, את חושבת לפעמים‬ ‫לעבור מברוקלין?‬
‫המשפחה שלנו לא בורחת מדברים, מיילס.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫מה העניין?‬ ‫-קשה לו, ג'ף.‬
‫כשנהיה קשה, הוא צריך להחזיק מעמד.‬
‫אנחנו קוטעים את השידור לדיווח מיוחד.‬
‫חדשות עצובות הערב.‬ ‫הגיבור המכונה ספיידרמן מת‬
‫לאחר שנפצע‬ ‫ברעידת אדמה חזקה נוספת בברוקלין.‬
‫מקורות רבים מאשרים שפיטר פארקר,‬
‫סטודנט לתואר שני‬ ‫וצלם במשרה חלקית בן 26,‬
‫פעל כספיידרמן במשך עשור לפחות.‬
‫הוא הותיר אחריו את אשתו, מרי ג'יין,‬ ‫ואת דודתו, מיי פארקר.‬
‫נראה שהגיבור שלנו, ספיידרמן, איננו.‬
‫הגיבור של ניו יורק, ספיידרמן,‬ ‫נמצא מת בגיל 26‬
‫בעלי, פיטר פארקר,‬
‫היה אדם רגיל.‬
‫הוא תמיד אמר שכל אחד‬ ‫היה יכול להיות מאחורי המסכה.‬
‫הוא פשוט היה הילד שננשך במקרה.‬
‫- פריטי האספנות של סטן -‬ ‫אני אתגעגע אליו.‬
‫כן.‬
‫היינו חברים, אתה יודע.‬
‫אני יכול להחזיר את זה‬ ‫אם זה לא מתאים?‬
‫זה תמיד מתאים...‬
‫בסופו של דבר.‬
‫אין החזרות‬ ‫או החזרים כספיים אף פעם!‬
‫הוא לא ביקש את הכוחות שלו,‬
‫אבל הוא בחר להיות ספיידרמן.‬
‫הדבר האהוב עליי בפיטר‬
‫הוא שהוא גרם לכל אחד מאיתנו‬ ‫להרגיש חזק.‬
‫לכולנו יש כוחות כאלה או אחרים.‬
‫אבל בדרכנו שלנו‬
‫כולנו ספיידרמן.‬
‫וכולנו בונים עליך.‬
‫הם בונים עליי.‬
‫כנראה לא עליך ספציפית.‬ ‫נראה לי שזאת מטאפורה.‬
‫סיפורים אמיתיים מחייו של ספיידרמן‬
‫יש רק דרך אחת, בילי‬ ‫אתה חייב לעשות את זה‬
‫לא משנה עד כמה זה מסוכן...‬
‫ספיידרמן מת‬
‫פיטר פארקר‬
‫אני מצטער, מר פארקר.‬
‫הדבר ההוא שנתת לי, המפתח ההוא,‬
‫נראה לי שממש פישלתי.‬
‫אני רוצה לעשות את מה שביקשת.‬
‫באמת.‬
‫אבל... אני מצטער.‬
‫אני לא בטוח שאני הבחור.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה בלעדיך.‬
‫היי, ילד.‬
‫מה עשיתי לו?‬
‫לא.‬
‫מי אתה?‬
‫בסדר, אנשים.‬ ‫בואו נעשה את זה בפעם האחרונה.‬
‫קוראים לי פיטר ב' פארקר.‬
‫נשך אותי עכביש רדיואקטיבי,‬ ‫וב-22 השנים האחרונות...‬
‫קוקה קולה‬
‫חשבתי שאני ספיידרמן האחד והיחיד.‬
‫איזה יום.‬
‫אני די בטוח שאתם מכירים את השאר.‬
‫הצלתי את העיר, התאהבתי, התחתנתי,‬
‫הצלתי את העיר עוד קצת,‬ ‫אולי יותר מדי.‬
‫הנישואים עלו על שרטון,‬ ‫והחלטתי החלטות כלכליות מסוכנות.‬
‫- טי-ג'י-איי ספיידיס נסגרה -‬ ‫אל תשקיעו במסעדה בנושא עכבישים.‬
‫אז עברו איזה 15 שנה,‬ ‫בלה, בלה, בלה, משעמם בטירוף.‬
‫שברתי את הגב,‬ ‫רחפן נכנס לי בפרצוף,‬
‫קברתי את הדודה מיי,‬ ‫אשתי ואני... נפרדנו,‬
‫אבל התמודדתי עם זה כמו גדול.‬
‫כי אתם יודעים מה?‬ ‫לא משנה כמה פעמים אני חוטף,‬
‫אני תמיד קם על הרגליים.‬
‫והיה לי הרבה זמן להרהר‬ ‫ולעבוד על עצמי.‬
‫ידעתם שסוסוני ים‬ ‫נשארים עם אותם בני זוג לכל החיים?‬
‫אתם יכולים לתאר לעצמכם?‬
‫סוסון ים רואה סוסונית ים‬
‫ואז הקשר מצליח?‬
‫היא רצתה ילדים, וזה הפחיד אותי.‬
‫אם-ג'יי‬ ‫שיחה הסתיימה‬
‫אני די בטוח ששברתי לה את הלב.‬
‫קפיצה קדימה.‬ ‫הייתי בדירה שלי, עשיתי שכיבות סמיכה,‬
‫עשיתי כפיפות בטן, התחזקתי,‬
‫כשקרה דבר מוזר.‬
‫ואני חייב להגיד,‬ ‫דברים מוזרים קורים לי הרבה.‬
‫אבל זה היה ממש מוזר.‬
‫קוקה-סודה‬
‫הייתי בניו יורק,‬ ‫אבל הדברים היו שונים.‬
‫- ספיידרמן נמצא מת -‬ ‫חוץ מזה, הייתי מת.‬
‫ובלונדיני.‬
‫הייתי די מושלם.‬
‫זה היה כמו להסתכל במראה.‬
‫יש לי תחושה שהדבר שהביא אותי הנה‬ ‫הוא הדבר שהרג אותו.‬
‫רוצים לדעת מה קרה אז?‬
‫גם אני.‬
‫מי אתה?‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫עצור! משטרת ניו יורק!‬
‫אתה עושה צחוק?‬
‫עצור! עצור!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫היי, ילד. תוריד את הגופה.‬
‫היי, ילד. בוא הנה!‬ ‫-קדימה!‬
‫להתראות, שוטרים!‬
‫נו, באמת!‬
‫היי, ילד.‬ ‫-ילד, בחייך!‬
‫ידיים למעלה, בחור!‬
‫אדיוס?‬
‫הצילו! שמישהו יעצור את הרכבת!‬
‫היי. מה לעז...‬
‫מצטער.‬
‫אני עומד למות!‬
‫נראה כמו ילד בתחפושת ספיידרמן‬ ‫שגורר גופת הומלס מאחורי רכבת.‬
‫יש! לא הרגתי אותך.‬
‫מי אתה?‬ ‫-מי אתה?‬
‫למה אתה מנסה להרוג אותי?‬ ‫-אני לא. אני מנסה להציל אותך.‬
‫היי, אולי תוכלו ללכת מסביב?‬
‫בסדר. תודה, ניו יורק.‬
‫מה זה היה?‬
‫הילד חשמל אותי...‬
‫עם הידיים.‬
‫אתה כמוני.‬ ‫-יש לי כמה שאלות.‬
‫למה אתה נראה כמו פיטר פארקר?‬
‫כי אני פיטר פארקר.‬
‫אז למה אתה לא מת?‬ ‫ולמה השיער שלך שונה?‬
‫למה אתה מבוגר יותר?‬ ‫ולמה הגוף שלך...‬
‫בגזרה אחרת?‬
‫אני די בטוח שקראת לי שמן.‬ ‫-לא, לא.‬
‫גם אתה לא נראה מי יודע מה, ילד.‬
‫רוב גיבורי העל לא לובשים‬ ‫את המוצרים שלהם.‬
‫אתה רוח רפאים?‬ ‫-לא.‬
‫אתה זומבי?‬ ‫-תפסיק.‬
‫אני זומבי?‬ ‫-אתה אפילו לא קרוב.‬
‫אתה מממד אחר?‬
‫יקום מקביל שבו הדברים‬ ‫כמו ביקום הזה אבל שונים?‬
‫ואתה ספיידרמן ביקום ההוא?‬
‫אבל איכשהו הגעת ליקום הזה,‬ ‫אבל אתה לא יודע איך?‬
‫וואו. זה באמת היה רק ניחוש?‬ ‫-למדנו על זה בפיזיקה.‬
‫תורת הקוונטים.‬ ‫-זה מדהים!‬
‫אתה יכול ללמד אותי כמו שפיטר אמר.‬ ‫-לפני שהוא מת.‬
‫כן. בדיוק.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫תקשיב, הבטחתי לו משהו.‬
‫הנה שיעור מספר אחת, ילד.‬
‫אל תסתכל על הפה.‬ ‫תסתכל על הידיים.‬
‫פיטר, ברצינות...‬
‫סמוך עליי, ילד.‬ ‫זה יעשה אותך ספיידרמן יותר טוב.‬
‫היי, אתה בסדר?‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫מה עובר על הגוף שלך?‬
‫לא נראה לי שהאטומים שלי‬ ‫אוהבים להיות בממד הלא נכון.‬
‫תקשיב, אני לא רוצה לחלטר‬ ‫כמאמן של ספיידרמן.‬
‫יש לי הרבה על הראש בממד שלי.‬
‫"לכוח גדול נלווית..."‬
‫שלא תעז לסיים את המשפט הזה.‬ ‫אל תעשה את זה! נמאס לי ממנו.‬
‫רוצה עצה ממני?‬ ‫תחזור להיות ילד רגיל.‬
‫אין לי ברירה!‬ ‫לקינגפין יש מאיץ-על.‬
‫הוא מנסה להרוג אותי.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-קינגפין מנסה להרוג אותי!‬
‫למי אכפת? איפה מאיץ-העל?‬ ‫-ברוקלין. מתחת למגדל פיסק.‬
‫להתראות.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫כשהוא יפעל שוב,‬ ‫אקפוץ פנימה ואחזור לחיי.‬
‫אסור שיפעילו אותו.‬
‫אני אמור להשמיד אותו כדי‬ ‫שלא יפעל שוב, אחרת כולם ימותו.‬
‫"אחרת כולם ימותו."‬ ‫זה מה שתמיד אומרים.‬
‫אבל תמיד יש קצת זמן לפני שכולם מתים,‬
‫ואז אני עושה את העבודה הכי טובה.‬
‫לא תצטרך את זה?‬
‫יש לך מה-שמו. תן לי.‬
‫רגע, לא. לא כל כך מהר.‬ ‫הוא קרא לזה מפתח מעקף.‬
‫תמיד יש מפתח עוקף,‬ ‫מפתח וירוס, מפתח למי-אכפת.‬
‫אני אף פעם לא זוכר,‬ ‫אז אני תמיד קורא לזה מה-שמו. תן לי.‬
‫אני צריך אותו כדי להשמיד את המאיץ.‬ ‫-אני צריך אותו כדי לחזור הביתה.‬
‫אני אבלע אותו. אל תשחק איתי.‬
‫מה?‬ ‫-אמרתי...‬
‫המאיץ יצר שער שהביא אותי הנה,‬ ‫ואני צריך...‬
‫שברת את זה?‬ ‫-לא, זה נשבר.‬
‫אני לא זוכר מה קרה.‬
‫לכן לא עשיתי ילדים.‬ ‫לכן לא עשיתי את זה.‬
‫אנחנו לא יכולים ליצור עוד אחד?‬ ‫-לא, אנחנו לא יכולים לעשות כלום.‬
‫בזכותך אני צריך לגנוב מחדש‬ ‫את מה שהבחור שלך גנב מאלכמקס‬
‫וליצור עוד אחד כזה.‬
‫אם לא אכבה את המאיץ לפני שתלך,‬
‫כולם בעיר הזאת, ההורים שלי, הדוד שלי,‬ ‫מיליוני אחרים, ימותו.‬
‫ואתה פשוט מתכוון לחזור הביתה‬ ‫ולהשאיר אותי פה להסתדר בעצמי?‬
‫זה בסדר מבחינתך, ספיידרמן?‬ ‫-כן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫עושה לך רגשות אשם.‬
‫זה מצליח?‬
‫איך זה יכול... לא. תסתכל עליי.‬ ‫נראה כאילו זה מצליח?‬
‫לא. לא, זה לא...‬
‫לא! לא! לא, לא, לא!‬ ‫אל תיתן לו לנצח!‬
‫בסדר, ילד, ניצחת.‬ ‫קדימה. אין לנו אף שנייה מיותרת.‬
‫אני מת על ההמבורגר הזה.‬ ‫כל כך טעים.‬
‫אחד הטעימים שאכלתי.‬
‫ביקום שלי המסעדה הזאת‬ ‫נסגרה לפני שש שנים.‬
‫אני לא יודע למה. באמת שלא.‬
‫יש לך כסף, נכון?‬ ‫אני קצת קצר במזומנים כרגע.‬
‫נוכל להתמקד?‬ ‫-בטח.‬
‫הפיטר השני...‬ ‫-אתה מתכוון לאכול את זה?‬
‫אני מקשיב.‬
‫הפיטר השני אמר‬ ‫שהוא ילמד אותי את הבסיס.‬
‫יש לך טיפים של ספיידרמן‬ ‫שאתה יכול לתת לי עכשיו?‬
‫כן, יש לי המון.‬
‫תחטא את המסכה.‬
‫כדאי לך למרוח טלק על החליפה,‬ ‫הרבה במפרקים.‬
‫שלא תהיה לך שפשפת, כן?‬
‫עוד משהו?‬ ‫-לא, זה היה הכול.‬
‫נראה לי שתהיה מורה גרוע.‬
‫תבדוק איפה אלכמקס.‬
‫"קמפוס טכנולוגי פרטי‬ ‫בהאדסון ואלי, ניו יורק."‬
‫אתה יכול ללמד אותי‬ ‫להתנדנד בדרך לשם.‬
‫אני לא מתנדנד להאדסון ואלי, מיילס.‬ ‫לא אחרי ארוחת המבורגרים דשנה.‬
‫תשמור את הכוח ברגליים.‬ ‫אתה תודה לי אחר כך.‬
‫ובלי גלימה.‬ ‫-לדעתי היא מגניבה.‬
‫תוריד אותה. זה חוסר כבוד.‬ ‫ספיידרמן לא לובש גלימה.‬
‫אלכמקס‬
‫אז איך נשחזר את הצעדים של פיטר?‬ ‫-שאלה טובה.‬
‫מה הייתי עושה במקומי?‬
‫אני יודע.‬
‫צעד ראשון: אחדור למעבדה.‬
‫שתיים: אמצא את המחשב‬ ‫של המדען הראשי.‬
‫האישה עם האופניים‬ ‫היא המדענית הראשית.‬
‫ראיתי אותה בסרט תיעודי בביה"ס.‬
‫מגניב. צעד שלישי:‬ ‫אבחן מחדש את הדעות הקדומות שלי.‬
‫צעד רביעי: אפרוץ למחשב.‬
‫טכנית זאת לא פריצה.‬
‫לא עכשיו, חכה.‬ ‫קטעת לי את חוט המחשבה.‬
‫צעד חמישי: אוריד את הדברים החשובים.‬ ‫אזהה אותם כשאראה אותם.‬
‫צעד שישי: אקח בייגל מהקפטריה ואברח.‬
‫אז מה אני עושה?‬
‫צעד שביעי: אתה נשאר פה.‬ ‫אתה משקיף. חשוב מאוד.‬
‫תקשיב, אתה חייב ללמד אותי‬ ‫לעשות דברים של ספיידרמן,‬
‫אחרת לא אוכל לעזור.‬
‫תסתכל ותלמד, ילד!‬ ‫אבחן אותך אחר כך!‬
‫למה אני נתקעתי עם ספיידרמן‬ ‫הבטלן הזקן והמרושש?‬
‫זה חדש.‬
‫קינגפין.‬
‫מה אני עושה? מה אני עושה?‬
‫פיטר!‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-קינגפין פה.‬
‫זוז הצידה.‬ ‫-אתה דורך לי על הרגל. תחזור החוצה.‬
‫לא! אני לא יכול לשבת ולתת‬ ‫לספיידרמן למות בלי לעשות שום דבר.‬
‫אני לא עושה את זה שוב.‬
‫מה?‬
‫רוב האנשים שאני פוגש‬ ‫במקום העבודה מנסים להרוג אותי,‬
‫אז אתה שינוי לטובה.‬
‫מר פיסק! תסתכל על הנתונים האלה.‬
‫אני יודעת שאתה לא ממש מבין אותם,‬ ‫אבל אלה מספרים מעולים.‬
‫ואני יודע את הסיסמה.‬
‫מר פיסק. אם נירה שוב השבוע,‬
‫יכול להיווצר חור שחור מתחת לברוקלין.‬
‫אתה רואה את זה? ואת זה?‬
‫אלה כמה ממדים‬ ‫שמתחילים להתרסק זה לתוך זה.‬
‫אלה סיכונים די רגילים בשביל ספיידרמן.‬ ‫מתרגלים לזה.‬
‫שים לב. הוא עומד להגיד:‬ ‫"יש לך 24 שעות."‬
‫יש לך 24 שעות.‬
‫זאת אומרת שעלול להיווצר קרע‬ ‫ברצף המרחב-זמן.‬
‫זה רע. האמת היא שכל מה‬ ‫שהיא אמרה רע. שיקרתי קודם.‬
‫רגע. אני יכולה לתת לך עוד נתונים.‬
‫מה אתה עושה, אחי?‬ ‫-אני לא יכול לזוז.‬
‫טוב, תרפה את האצבעות. אין לנו זמן.‬ ‫פשוט תעזוב. תיכנס לרגע.‬
‫אני ברגע. זה רגע נוראי.‬
‫אני לא מסרבת.‬ ‫-נגמרו התירוצים.‬
‫אני רק צריכה עוד זמן.‬
‫הם ממש שם. הם יראו אותך.‬
‫מיילס, אתה חייב להפסיק להידבק.‬
‫איך אתה נרגע?‬
‫להירגע. טוב.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫בני נוער, הם נוראיים.‬
‫מיילס, לאן הלכת?‬ ‫-אני פה.‬
‫איפה? אני לא רואה אותך.‬ ‫-אני ממש מולך.‬
‫ספיידרמן יכול להפוך לבלתי נראה?‬ ‫-לא ביקום שלי.‬
‫תקעת לי אצבע בעין!‬
‫זה מדהים.‬ ‫קטע של "הילחם או ברח".‬
‫מה זה?‬
‫תזכור את הסיסמה הזאת. די גדולה, ג'י,‬ ‫אף, איי, אם, פי, אי, אס, איי, אן, די,‬
‫ארבע, סימן דולר, שלוש, חמש, שמונה,‬
‫שבע, שש, חמש, שלוש,‬ ‫ארבע, חמש, ארבע...‬
‫יותר לאט! אני צריך לכתוב את זה!‬
‫ותוריד את התכניות...‬ ‫-איך אני עושה את זה?‬
‫בזמן שאני אפעיל את הקסם.‬
‫ספיידרמן?‬
‫היי. לא ראיתי אותך שם.‬
‫טוב, אני די מתחרפנת.‬ ‫אתה אמור להיות מת.‬
‫הפתעה! טוב, זה לא מתאים.‬ ‫אנחנו לא אוהבים את זה.‬
‫זה מרתק.‬
‫טוב, זה הפרצוף שלי.‬
‫פיטר פארקר שונה לגמרי.‬
‫קצת כרס, אולי מהמעבר בין ממדים.‬
‫כן, כן, כן.‬ ‫הייתי הרבה יותר רזה לפני שעברתי.‬
‫מעבר בין היקומים היה אמור לדרדר את...‬
‫מה היה השאר?‬
‫היי, בת כמה את?‬ ‫כי את לא נראית בת יותר מ-35.‬
‫אמרו שאני משוגעת. אמרו שאני משוגעת!‬ ‫-הראית להם שאת לא משוגעת.‬
‫זה עלול לכאוב קצת.‬
‫אני יודעת.‬ ‫אני רק צריכה את הדגימות האלה.‬
‫טוב.‬
‫תסדרי את שולחן העבודה שלך, גברת.‬
‫וואו. פשוט ריקבון תאי מוחלט.‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני פשוט לוקח הכול.‬
‫וברור שיש לך גליצ'ים.‬
‫גליצ'ים? לא.‬ ‫למה את אומרת את זה?‬
‫אם תישאר בממד הזה יותר מדי זמן,‬ ‫הגוף שלך יתפורר.‬
‫אתה יודע כמה זה יכאב, פיטר פארקר?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אתה לא יכול לדמיין.‬
‫ואני...‬
‫כבר מתה לראות.‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬
‫ד"ר אוליביה אוקטביוס.‬
‫אני יכול להניח שהחברים שלך‬ ‫קוראים לך דוק אוק?‬
‫החברים שלי דווקא קוראים לי ליב.‬
‫האויבים שלי קוראים לי דוק אוק.‬
‫אני מסתדר! תברח!‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫אני מסתדר!‬ ‫-אתה "מסתדר", פיטר?‬
‫אני מטפל בזה, גבר!‬
‫הכול בסדר!‬
‫טוב, זה קצת רע.‬
‫אתה פטפטן.‬
‫חייב לזוז!‬
‫זה הרגע שבו אני מפסיד בקרב.‬
‫אספר לך את החדשות הטובות.‬ ‫אנחנו לא צריכים את המסך.‬
‫פיטר!‬
‫לא סיפרת לי שיש לך חבר בלתי נראה!‬
‫אתה יכול להחזיר לי את זה, בחור צעיר?‬ ‫-פיטר!‬
‫זה רכוש החברה.‬
‫זה זמן טוב להפוך לבלתי נראה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, לא הופך לבלתי נראה.‬ ‫בוחר בייגל.‬
‫תתנהג סופר רגיל.‬
‫ספיידרמן?‬
‫מוזר, אומרים לי את זה הרבה.‬
‫היי.‬
‫ספיידרמן?‬ ‫-היי! ידיים למעלה!‬
‫עכשיו נעשה החלפונת.‬
‫תחזרו לפה!‬ ‫לאן נראה לכם שאתם הולכים?‬
‫הוא לקח בייגל!‬
‫זמן להתנדנד בדיוק כמו שלימדתי אותך.‬ ‫-מתי לימדת אותי את זה?‬
‫לא לימדתי.‬ ‫זאת בדיחה קטנה לגיבוש.‬
‫היי!‬
‫בסדר, מוכן?‬ ‫-ברור שאני לא מוכן!‬
‫אני עדיין לא יכול לעשות את זה!‬
‫כולם יודעים שהדרך הכי טובה ללמוד‬ ‫היא בלחץ אינטנסיבי של סכנת מוות.‬
‫קדימה, קדימה, קדימה.‬
‫מה אתה עושה שם למטה?‬
‫אני רץ יותר טוב מאשר אני מתנדנד.‬
‫אתה חייב להתנדנד, אחרת יתפסו אותך.‬
‫זה מה שרצית.‬
‫תחזור, ילדון.‬
‫תכוון עם המותניים!‬ ‫תסתכל למקום שאתה רוצה לפגוע בו.‬
‫תזקוף את הכתפיים.‬ ‫אל תשכח לעשות תנועה מלאה!‬
‫אל תירה כשהמשקל על הרגל האחורית!‬
‫אלה יותר מדי דברים!‬ ‫-אז תפסיק להקשיב לי!‬
‫זה הרעיון הכי טוב שהיה לך כל היום!‬
‫יפה, מיילס!‬
‫יופי. אתה עושה את זה.‬
‫לחיצה כפולה לשחרור ותירה שוב.‬ ‫-טוב.‬
‫תירה ותשחרר.‬
‫ותירה. תשחרר. תירה.‬ ‫-ולשחרר.‬
‫יש לך כישרון טבעי.‬ ‫תירה. תשחרר.‬
‫מרגיש את הקצב?‬ ‫-לירות. ולשחרר!‬
‫יופי, מיילס.‬ ‫-אני חייב להגיד, אתה מדהים.‬
‫אנחנו צוות קטן.‬
‫אני כמורה שעדיין מסוגל.‬
‫אתה כתלמיד שמסוגל, אבל פחות טוב.‬
‫אני גאה בנו.‬ ‫אתה רוצה להגיד לי משהו?‬
‫פיטר!‬
‫מה לעז...‬ ‫-מי עשה את זה?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫גוונדה?‬
‫השם הוא גוון, האמת.‬
‫אתה מכיר אותה. ממש מגניב.‬
‫אני מממד אחר.‬
‫זאת אומרת, מממד אחר אחר.‬
‫בסדר, אנשים.‬ ‫נתחיל מההתחלה בפעם האחרונה.‬
‫- ספיידרגוון -‬
‫קוראים לי גוון סטייסי.‬ ‫נשך אותי עכביש רדיואקטיבי,‬
‫ובשנתיים האחרונות‬ ‫הייתי הספיידרוומן האחת והיחידה.‬
‫אתם מכירים את השאר.‬
‫הצטרפתי ללהקה.‬
‫הצלתי את אבא שלי.‬
‫לא הצלחתי להציל‬ ‫את החבר הכי טוב שלי,‬
‫פיטר פארקר.‬
‫אז עכשיו אני מצילה את כל השאר.‬
‫ואני כבר לא בעניין של חברים,‬
‫רק כדי להימנע מהסחות דעת.‬
‫ויום אחד קרה דבר מוזר.‬
‫זאת אומרת, ממש מוזר.‬
‫עברתי לשבוע שעבר.‬
‫ממש ככה.‬
‫נחתי בניו יורק,‬ ‫אבל לא בניו יורק שלי.‬
‫למזלם של החבר'ה האלה,‬ ‫ספיידרמן היה שם כדי להציל את המצב.‬
‫חוש העכביש שלי אמר לי‬ ‫ללכת לאקדמיית ויז'נס.‬
‫הקדמתם.‬
‫לא ידעתי למה עד שפגשתי אותך.‬
‫אהבתי את התספורת שלך.‬
‫אתה לא יכול לאהוב את התספורת שלי.‬
‫בואו נזוז.‬
‫כמה עוד אנשי עכביש יש?‬ ‫-שמור את זה לקומיקון.‬
‫מה זה קומיקון?‬
‫אתה מת, ספיידרמן.‬
‫וילסון! מה אתה עושה?‬
‫ונסה.‬
‫ריצ'רד, קדימה.‬
‫ונסה! ריצ'רד!‬
‫לא!‬
‫אל תסתכל אחורה, מותק.‬ ‫זה בסדר. זה בסדר.‬
‫הרגתי את ספיידרמן.‬
‫למה ראיתי הרגע עוד שניים?‬
‫יש שלושה, האמת.‬
‫לא, זה טוב. זה ממש ממש טוב.‬
‫זאת אומרת שתקבל מה שאתה רוצה.‬
‫זאת אומרת שהמאיץ שלי עובד.‬
‫אנחנו רק צריכים להרוג כמה עכבישים.‬
‫ואז המאיץ יחזיר את המשפחה שלך.‬
‫כמה משפחות שאתה רוצה.‬
‫מחר במאיץ שלי.‬
‫המאיץ שלנו.‬
‫הוא שבר את זה?‬
‫כן. האמת היא שהוא ממש נבוך מזה,‬ ‫אז שיישאר בינינו, טוב?‬
‫אני יודעת איפה אפשר ליצור את החדש.‬ ‫ולא ניתן לו להישבר הפעם.‬
‫מצטער על החבר שלך.‬
‫תודה, מיילס.‬
‫אני יודעת כמה זה קשה,‬ ‫שצריך להבין את הדברים האלה לבד.‬
‫די נחמד לא להיות‬ ‫איש העכביש היחיד בסביבה.‬
‫כן.‬
‫אם תחליטי פעם שאת שוב בעניין‬ ‫של חברים, תמיד אוכל לפנות לך מקום.‬
‫אעדכן אותך.‬
‫מגניב.‬
‫כדאי שנזוז.‬
‫- איפשהו בקווינס... -‬ ‫פיטר, אנחנו ממש על סף הדלת.‬
‫רעיון גרוע. זה רעיון גרוע.‬ ‫-תירגע.‬
‫כולכם ממש מתוקים,‬ ‫אבל לא עוד מעריצים היום, בבקשה.‬
‫אני לא מוכן לזה.‬
‫פיטר?‬
‫היי, דודה מיי.‬
‫זה יישמע מטורף,‬ ‫אבל אני די בטוח שאני מ...‬
‫ממד חלופי.‬
‫כן.‬
‫אתה נראה עייף, פיטר.‬
‫אני באמת עייף.‬
‫ומבוגר יותר. ומלא יותר.‬ ‫-כן. כבר שמעתי את זה.‬
‫בחיי. אלה מכנסי טריינינג?‬
‫כן, זה מה שהם.‬
‫הייתי שם...‬
‫כשהכול קרה.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫ומאיזה ממד אתה?‬
‫ברוקלין.‬
‫היה לפיטר מקום שבו אנחנו‬ ‫יכולים ליצור עוד אחד כזה?‬
‫מה-שמו.‬
‫בואו איתי.‬
‫כן, גם לי יש כזה.‬
‫מחסן קטן שבו אני מאחסן‬ ‫את ציוד העכביש שלי.‬
‫המקום הזה יומרני.‬
‫וואו.‬
‫אחי. המחסן שלך דומה לזה?‬
‫שלי היה כזה אבל בלי הג'יפ, המטוס.‬
‫תדמיין אותו הרבה יותר קטן.‬ ‫תדמיין מיטת פוטון.‬
‫צר לי עליו.‬
‫היי, פיטר.‬
‫נראה לי שזאת גלימה.‬
‫פיטר ידע עד כמה העבודה מסוכנת.‬
‫אבל הוא הבין שהיחיד שיכול‬ ‫לעצור את הבחור הזה הוא ספיידרמן.‬
‫קינגפין יודע שאנחנו באים.‬
‫אנחנו נהיה בחיסרון מספרי.‬
‫אל תהיה כל כך בטוח.‬
‫אולי תצטרכו את אלה.‬
‫אתם חושבים שאתם היחידים‬ ‫שחשבו לבוא הנה?‬
‫היי, חברים.‬
‫הוא בשחור-לבן?‬
‫מאיפה הרוח הזאת מגיעה?‬ ‫אנחנו במרתף.‬
‫הרוח נושבת אחריי לכל מקום.‬
‫והרוח מריחה כמו גשם.‬
‫היי, חבר'ה!‬
‫זה פשוט לא יכול להיות מוזר יותר.‬
‫זה יכול להיות מוזר יותר.‬
‫הרגע שטפתי ידיים. לכן הן רטובות.‬
‫אין סיבה אחרת.‬
‫אתה כמוני.‬
‫ספיידרמן נואר‬ ‫פני פארקר ספ\\דר‬
‫ספיידר-חזיר‬
‫קוראים לי פיטר פארקר.‬
‫קוראים לי פני פארקר.‬
‫- פיטר פורקר הוא ספיידר-חזיר -‬ ‫קוראים לי פיטר פורקר.‬
‫נשך אותי עכביש רדיואקטיבי.‬ ‫-נשך אותי חזיר רדיואקטיבי.‬
‫ביקום שלי השנה היא 1933‬ ‫ואני בלש פרטי.‬
‫אני אוהב לשתות שייק מוגז‬ ‫ולהילחם בנאצים. הרבה.‬
‫- ספ\\דר -‬ ‫אני מניו יורק בשנת 3145.‬
‫יש לי קשר על-חושי לעכביש‬ ‫שחי בתוך הרובוט של אבא שלי,‬
‫ואנחנו החברים הכי טובים. לנצח.‬
‫לפעמים אני נותן לגפרורים לשרוף את‬
‫קצות האצבעות שלי רק‬ ‫כדי לחוש משהו, כל דבר.‬
‫אני צלם של הדיילי ביגל.‬
‫כשאני לא מבזבז את הזמן, אני עובד‬ ‫כמו חמור ומחפש את הסיפור הבא.‬
‫אני מרקד ומפזז,‬ ‫במכנסיים אני אוחז...‬
‫טוב! מספיק!‬
‫אז איך הגעתם לפה?‬
‫זה סיפור די ארוך.‬
‫אולי לא כל כך ארוך.‬
‫ועכשיו אנחנו רק מנסים‬ ‫למצוא דרך הביתה.‬
‫הדרך היחידה הביתה היא בחזרה‬ ‫דרך המאיץ ההוא. הבעיה היחידה היא...‬
‫שאחד מאיתנו צריך להישאר מאחור‬ ‫ולהשמיד אותו.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫לא, לא, לא. אתם לא מבינים.‬
‫לא מבינים מה?‬
‫אף אחד מכם לא יכול להישאר פה.‬ ‫אם תישארו פה, תמותו.‬
‫אני הבחור שיכבה את זה.‬
‫ואני אחזיר את כולכם הביתה לפני כן.‬
‫תקשיבו, הבטחתי,‬ ‫אז אני חייב לקיים.‬
‫תזכיר לי מי אתה.‬
‫זה מיילס, והוא יציל את הממדים.‬
‫כן, אחי.‬
‫הילד הזה יכול להפוך לבלתי נראה.‬ ‫שימו לב. הוא יכול לעשות את זה עכשיו.‬
‫אני לא יכול מתי שאני רוצה.‬ ‫-הוא לא יכול מתי שהוא רוצה.‬
‫אבל זה מגניב.‬
‫תראה להם את הקטע של החשמל, מיילס.‬
‫לא יכול מתי שאני רוצה.‬ ‫-הוא לא יכול מתי שהוא רוצה.‬
‫אבל הוא יכול לעשות הרבה יותר.‬ ‫מה עוד אתה עושה?‬
‫רק את שני הדברים האלה.‬ ‫-רק את שני הדברים האלה.‬
‫אוי.‬
‫תקשיבו, ראיתי אותו בפעולה.‬ ‫יש לו פוטנציאל.‬
‫נראה לי שהוא יחזיר אותנו הביתה.‬
‫טוב, בחורצ'יק,‬ ‫קינגפין ישלח הרבה בריונים לתפוס אותך.‬
‫הם יהיו קשוחים, גברתנים רציניים.‬ ‫תוכל להדוף את כולם בבת אחת?‬
‫לא נלחמתי באף אחד.‬ ‫-מתקפת פתע!‬
‫אתה יכול לחווט מחדש מחשב מרכזי‬ ‫בזמן שיורים עליך?‬
‫אני יכול מה?‬ ‫-תראה לי!‬
‫מתקפת פתע!‬
‫אתה יכול להתנדנד ולהתהפך‬ ‫בחן של רקדן מיומן?‬
‫אתה יכול לאטום את הרגשות‬ ‫כדי לא להיות משותק‬
‫מהעמימות המוסרית‬ ‫של המעשים האלימים שלך?‬
‫אתה יכול לעזור לדודה שלך‬ ‫ליצור פרופיל לאתר היכרויות‬
‫כדי שהיא תוכל לצאת מהבית מדי פעם?‬
‫אתה יכול לרחף באוויר‬ ‫כשאתה מריח פאי טעים?‬
‫מה?‬
‫אתה יכול להיות חזק?‬ ‫-חסר רחמים?‬
‫ממושמע?‬ ‫-לא יודע. אולי.‬
‫עם יכולת על-חושית?‬ ‫-תראה מה אתה שווה, חייל!‬
‫מעל הכול, לא משנה כמה פעמים תחטוף,‬ ‫אתה יכול לקום חזרה על הרגליים?‬
‫כי כשספיידרמן על הרצפה...‬
‫כשאתה חושב שאתה לא יכול להמשיך...‬
‫קדימה, מיילס. אתה יכול.‬ ‫-קדימה, מיילס.‬
‫חבר'ה, תרגיעו.‬
‫קדימה. אתה יכול!‬ ‫-קום, מיילס.‬
‫קדימה, מיילס. קום.‬
‫אתה צריך להפסיק לשקר לעצמך.‬
‫הוא לא מוכן. זה ברור.‬ ‫-אין סיכוי. הוא רק ילד.‬
‫אם הוא לא יכול לעשות את זה,‬ ‫צריך שנישאר ונעשה את זה בשבילו.‬
‫הוא מסתכל עלינו כשאנחנו מדברים עליו.‬
‫מיילס?‬
‫ראיתם את זה? הוא יכול...‬
‫הוא יכול להפוך לבלתי נראה.‬
‫אבא‬ ‫יש לך הודעה קולית חדשה‬
‫מיילס, מה קורה איתך?‬
‫אף אחד לא שמע ממך.‬ ‫אנחנו לא יודעים מה קורה.‬
‫אם אתה מסתיר מאיתנו משהו,‬ ‫אתה צריך להתוודות.‬
‫תחזור אליי. עכשיו.‬
‫בית חולים‬
‫הוא לא עונה גם לי.‬
‫ארון דיוויס‬
‫זה ארון. נסעתי לכמה ימים.‬ ‫אתקשר אליכם כשאחזור. נדבר.‬
‫ארון, זה ג'ף.‬
‫תקשיב, אני צריך שתתקשר אליי‬ ‫אם שמעת ממיילס.‬
‫יש לו...‬
‫יש לו חיבה מיוחדת אליך,‬
‫ואנחנו לא שמענו ממנו.‬
‫ואתה יודע שלא הייתי מתקשר‬ ‫אם זה לא היה חשוב.‬
‫מקווה שאתה בסדר.‬
‫דוד ארון היקר.‬
‫אני חייב לעשות משהו,‬ ‫ואני לא יודע אם אני מסוגל.‬
‫אני פוחד.‬
‫פשוט נמאס לי לאכזב את כולם.‬
‫אתה היחיד שאני יכול לדבר איתו.‬
‫הלוואי שהיית פה.‬
‫שלום, מר פיסק.‬
‫הבאתי את קלטות האבטחה מהמנהרה.‬
‫אם הילד בסביבה, אמצא אותו.‬
‫אתה מכיר אותי, אדוני.‬ ‫אני אף פעם לא מוותר.‬
‫ראייה תרמית‬
‫זה... סגול.‬
‫לא.‬
‫כחול?‬ ‫-לא.‬
‫מישהו שמע ממיילס?‬
‫הוא רק מנקה את הראש.‬ ‫אני מכיר את הילד.‬
‫יש לו מה שצריך.‬
‫הוא בטח יחזור דרך הדלת ההיא‬ ‫כשהוא מלא מרץ ומוכן להילחם.‬
‫הדוד שלי.‬ ‫-היי, איפה היית?‬
‫הדוד שלי ארון, הוא הפראולר.‬
‫יותר לאט, מיילס.‬
‫הוא עובד אצל קינגפין.‬ ‫הוא ניסה להרוג אותי!‬
‫זה סיפור מקור די קשוח.‬
‫זה בסדר. אנחנו נחשוב מה לעשות.‬
‫עקבו אחריך?‬ ‫-לא, לא נראה לי.‬
‫בית חמוד. ממש ביתי.‬ ‫-יופי. זאת ליב.‬
‫נראה שעקבו אחריי.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫תברח מפה, ילד.‬
‫פישלת בגדול, ילד. ממש מרושל.‬
‫תראו את העכבישים הקטנים האלה...‬
‫תן לי לנחש. אתה סקורפיון.‬ ‫אנחנו כנופיית העכביש.‬
‫אכפת לכם להמשיך את זה בחוץ?‬
‫אנחנו לא בוחרים את אולם הנשפים,‬ ‫אנחנו רק רוקדים.‬
‫נראה לי שאקח את זה.‬
‫אל תזוז, ילד.‬
‫תתכונן למות.‬
‫לעזאזל! כריות מטופשות.‬
‫אמרתי שתמשיכו בחוץ!‬
‫תפסתי!‬
‫אני אטפל בזה, אחי.‬
‫עזוב את הילד בשקט!‬
‫לא, לא, לא!‬
‫אתה חייב לברוח.‬
‫כל הניידות באזור, יש הפרת סדר‬ ‫בהשתתפות כמה אנשי... עכביש?‬
‫כן. בדרך.‬
‫תן לי את זה.‬
‫אל תהיה טיפש, ילד. תן את זה עכשיו!‬
‫לא נשאר לאן לברוח.‬
‫מיילס?‬
‫דוד ארון.‬
‫לא, לא, לא, לא, לא.‬
‫בבקשה, דוד ארון.‬
‫פראולר.‬
‫למה אתה מחכה? תסיים את זה.‬
‫תברח מפה!‬
‫לא.‬
‫מיילס.‬
‫דוד ארון.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫לא, מיילס.‬
‫אני מצטער.‬
‫רציתי שתעריץ אותי.‬
‫אכזבתי אותך, בן אדם. אכזבתי אותך.‬
‫אתה הכי טוב מכולנו, מיילס.‬
‫אתה בדרך.‬
‫רק תמשיך.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫ידיים למעלה עכשיו!‬
‫תסתובב.‬
‫היי! היי!‬
‫ארון. ארון, לא. לא!‬
‫כל הניידות.‬
‫אני רוצה הודעה כללית בקשר‬ ‫על ספיידרמן חדש.‬
‫"תקוות גדולות"‬
‫אין תקוות‬
‫היי, גבר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כולנו עברנו את זה. אצלי...‬
‫אצלי זה היה דוד שלי בן.‬
‫אצלי זה היה דוד שלי בנג'מין.‬
‫אצלי זה היה אבא שלי.‬
‫אצלי זה היה החבר הכי טוב שלי.‬
‫מיילס, הדבר הכי קשה בעבודה הזאת‬
‫הוא שאי אפשר להציל את כולם תמיד.‬
‫זה קרה באשמתי. אתם לא תבינו.‬
‫מיילס, אנחנו כנראה היחידים שמבינים.‬
‫אוי, לא.‬
‫לכיוון הזה.‬
‫לכיוון השני.‬
‫יותר מספיידרמן אחד‬
‫שלום לך.‬
‫חיות מדברות בממד הזה?‬ ‫כי אני לא רוצה להלחיץ אותו.‬
‫מה קורה פה?‬
‫ביי, מיילס.‬
‫מיילס, באתי להיפרד.‬ ‫-אנחנו יכולים להיפרד במאיץ.‬
‫אתה לא קולט. אתה נשאר פה.‬
‫אני צריך להיות שם‬ ‫כדי שתוכלו לחזור הביתה.‬
‫הם חוזרים הביתה, מיילס.‬ ‫אני היחיד שנשאר.‬
‫אתה מחליף אותי?‬ ‫אם תישאר פה, תמות.‬
‫אני עושה מה שצריך לעשות.‬ ‫רק רציתי שתשמע את זה ממני.‬
‫מה עם אם-ג'יי?‬
‫לא כל דבר מסתדר, ילד.‬
‫אני צריך את המה-שמו.‬
‫בבקשה אל תאלץ אותי לקחת אותו ממך.‬
‫זה לא הוגן! אתה חייב להגיד להם‬ ‫שאני יכול לעשות את זה.‬
‫זו לא הייתה ההחלטה שלהם.‬
‫אני חייב לגרום לקינגפין לשלם!‬ ‫אתה חייב לתת לי לגרום לו לשלם!‬
‫מיילס, אתה תיהרג.‬
‫אבל אני מוכן. הבטחתי!‬
‫אז תן לי מכת ארס עכשיו.‬
‫או תהפוך לבלתי נראה מרצונך‬ ‫כדי שתוכל לעבור אותי.‬
‫תקשיב, אני יודע‬ ‫עד כמה אתה רוצה את זה, ילד.‬
‫מסכן קטן.‬
‫אבל זה עדיין גדול עליך.‬
‫אני מצטער.‬
‫מתי אדע שאני מוכן?‬
‫לא תדע. זאת אמונה עיוורת.‬
‫זה הכול, מיילס.‬
‫אמונה עיוורת.‬
‫מיילס.‬
‫מיילס, זה אבא שלך.‬
‫בבקשה, תפתח את הדלת.‬
‫מיילס, אני רואה את הצל שלך זז.‬
‫כן, טוב, אני מבין.‬ ‫אתה עדיין מתעלם ממני.‬
‫נוכל לדבר דקה?‬
‫משהו...‬
‫משהו קרה ל...‬
‫לפעמים אנשים מתרחקים, מיילס.‬
‫ואני לא רוצה שזה יקרה לנו, טוב?‬
‫אני יודע שאני לא תמיד עושה‬ ‫מה שאתה צריך‬
‫שאעשה או אומר מה‬ ‫שאתה צריך שאגיד, אבל...‬
‫אני רואה בך ניצוץ. הוא מדהים.‬ ‫לכן אני מדרבן אותך, אבל...‬
‫הוא שלך.‬
‫לא משנה מה תבחר לעשות בו,‬ ‫תצליח בגדול.‬
‫תתקשר אליי כשתוכל. טוב?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אבל אתה לא חייב להגיד לי בחזרה.‬
‫לקח לך זמן.‬
‫אני רואה בך ניצוץ. הוא מדהים.‬
‫לא משנה מה תבחר לעשות בו,‬ ‫תצליח בגדול.‬
‫המשפחה שלנו לא בורחת מדברים.‬
‫אתה הכי טוב מכולם ,מיילס.‬ ‫אתה בדרך.‬
‫רק תמשיך.‬
‫מתי אדע שאני ספיידרמן?‬
‫לא תדע.‬
‫זה הכול, מיילס. אמונה עיוורת.‬
‫הכנתי אותם בעצמי.‬
‫הם מתאימים בדיוק.‬
‫בנק סמוך-עלינו‬
‫ספיידרמן‬ ‫מיילס מוראלס‬
‫יש לקינגפין כניסת מעלית פרטית‬ ‫מהפנטהאוז שלו למאיץ שלמטה.‬
‫לא הבאנו בחשבון שיהיה קהל.‬
‫לא נכון!‬
‫תודה. נעים להיות איתכם הערב‬ ‫לכבודו של ספיידרמן.‬
‫הוא ואני היינו חברים טובים מאוד.‬
‫איזה חזיר.‬ ‫-אני כאן.‬
‫רגע. תראו איך המלצרים לבושים.‬
‫זה טעם רע, אבל...‬
‫זה לא יכול להיות כל כך קל.‬
‫זה כל כך קל.‬
‫אני רק רוצה להודות למרי ג'יין פארקר‬ ‫על נוכחותה כאן הערב.‬
‫אם-ג'יי?‬
‫שים לב. זאת לא אם-ג'יי שלך, פיטר, טוב?‬
‫מצטער, כבר חוזר.‬
‫פיטר! בוא הנה. סמוך עליי.‬
‫הייתי בסרט הזה.‬ ‫אתה חייב להמשיך הלאה, גבר.‬
‫זה ייקח רק שנייה. תני לי רק...‬
‫שלום.‬ ‫-וואו.‬
‫רק רציתי לדעת אם נוכל‬ ‫לקבל עוד לחם בשולחן 12.‬
‫כן.‬
‫אני פשוט... אני ממש מצטער.‬
‫אל תתנצל. זה רק לחם.‬
‫לא תמכתי בך כשהיית זקוקה לי.‬
‫אפילו לא ניסיתי.‬
‫זה בסדר. אני ממש צריכה ללכת.‬
‫אני יודע שאוכל להשתפר‬ ‫אם רק אקבל עוד הזדמנות לתת לך...‬
‫את הלחם שמגיע לך.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-גברתי, נטפל בלחם הזה מיד.‬
‫היה נעים לדבר איתך.‬
‫בשבילך צריכים למלא את המקום‬ ‫בלחם טרי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן. לגמרי.‬
‫יופי, כי אנחנו לא מביאים לחם.‬
‫עדיין. צר לי רק שהמשפחה שלי לא יכולה‬ ‫לראות מה אנחנו עושים פה הערב.‬
‫מתחילה רצף הצתה ראשי.‬
‫לישון.‬
‫תתחילו את הרצף.‬
‫מעלים את רצף הדנ"א‬ ‫של ונסה פיסק וריצ'רד פיסק.‬
‫מתחילים סריקת התאמות ממדיות.‬
‫הצתה משנית בעוד חמש, ארבע,‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫פיטר, אתה לא חייב להישאר מאחור.‬ ‫אני יכולה לעשות את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫החלטתי.‬
‫אכניס את המה-שמו ואשתלט על הקרן.‬
‫אחרי שתלכו, אפוצץ את זה.‬
‫בהצלחה, חבר'ה.‬
‫הם יודעים שאנחנו כאן.‬
‫טוב לראות אותך שוב, פיטר.‬
‫אני מחפה עליך!‬
‫החבר'ה האלה נוראיים.‬
‫למה זה תמיד קשה?‬
‫לאן אתה הולך, פיטר?‬
‫יש לך מילים אחרונות?‬
‫אפשר דקה לחשוב על זה? יש לך עט?‬
‫שלום, פיטר פארקר.‬
‫מי עשה את זה?!‬
‫מיילס?‬ ‫-ספיידרמן?‬
‫וואו, מיילס. אתה עושה את זה מרצונך!‬ ‫-הגיע הזמן, נכון?‬
‫תראו מי פה!‬ ‫-גילית איך עושים את זה.‬
‫אני אוהב אותך! אני כל כך גאה בך!‬
‫אני רוצה ילדים?‬
‫אה, כן. שכחתי ממנה.‬
‫זה לא נראה מבטיח.‬ ‫-לא, זה לא.‬
‫מצאתי התאמות גנטיות. רגע.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫שתוק ותגביר את זה.‬
‫משמאלך!‬ ‫-מימינך!‬
‫בשעה חמש!‬ ‫בשעה שלוש! בשעה שתיים!‬
‫בכל כיוון!‬
‫לכי למקלט. אני תכף מגיע.‬
‫ניסיתי להתקשר לבית הספר,‬ ‫אבל לא עונים.‬
‫בית חולים‬
‫חבר'ה, אתם רואים את זה?‬
‫נראה שהממדים שלנו מגיעים אלינו.‬
‫אבל זה נראה מגניב, נכון?‬
‫חייבים לחזור למעלה.‬
‫זה כל מה שאתה יודע לעשות?‬ ‫אתה מתכוון להילחם או לקשקש?‬
‫כסחן צבים קשוח שכמותך!‬
‫מה אתה, סוג של סרט מצויר מטופש?‬
‫יש לך בעיה עם סרטים מצוירים?‬
‫בלאמו!‬
‫הרגשת שזה סרט מצויר?‬
‫גוון!‬
‫אהבתי את החליפה שלך.‬ ‫-תודה. הכנתי אותה בעצמי.‬
‫זה היה מקסים, חברים!‬ ‫עכשיו תחזיקו חזק!‬
‫תתכוננו, חבר'ה. זה ייקח זמן.‬
‫בסדר. לא משנה.‬
‫בואו נגמור עם זה.‬ ‫-חבר'ה, אני אטפל בזה.‬
‫אני אלך. אני זה עם ה...‬
‫אתה צוחק.‬
‫אל תסתכל על הפה.‬ ‫תסתכל על הידיים.‬
‫מיילס!‬ ‫-זהירות!‬
‫זה היה מטורף.‬
‫אנחנו לימדנו אותו את זה, נכון?‬
‫אני לא לימדתי אותו את זה.‬ ‫ואתה בהחלט לא לימדת.‬
‫את בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫חבר'ה, השתלטתי על הקרן!‬ ‫תעלו לפה!‬
‫אזהרה!‬
‫קוטביות הקוונטים התהפכה.‬
‫נראה שזהו זה.‬
‫נחמד לדעת שאנחנו לא לבד.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫פתחתי את השער. את ראשונה, פני.‬
‫תודה, מיילס.‬
‫משנינו.‬
‫אני... אוהב את כולכם.‬
‫אני לוקח את הקובייה הזאת איתי.‬
‫אני לא מבין אותה,‬
‫אבל אני אבין.‬
‫אני רוצה שתיקח את זה.‬
‫זה ייכנס לך לכיס.‬
‫זה הכול, חברים.‬
‫מותר לו להגיד את זה? מבחינה משפטית?‬
‫אני יכול לאהוב את התספורת עכשיו?‬
‫אתה יודע שאני מבוגרת ממך.‬
‫15 חודשים,‬ ‫אבל זה די חשוב אם אתה שואל אותי.‬
‫איינשטיין אמר שהזמן יחסי, נכון?‬
‫יפה.‬
‫חברים?‬
‫חברים.‬
‫מגניב.‬
‫נתראה, ספיידרמן.‬
‫תורך.‬
‫כן, כן. נכון.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום!‬
‫אני אעכב אותו. אתה תשבית את זה.‬
‫פיטר, זה לא מה שסיכמנו!‬ ‫-תלחץ על הכפתור הירוק! אל תחכה לי!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-פיטר, אתה חייב לחזור הביתה!‬
‫הבחור הזה יכול להרוג אותך!‬ ‫אני לא יכול לתת לספיידרמן למות.‬
‫גם אני לא.‬
‫זה בסדר.‬
‫כן, זה באמת בסדר.‬
‫אתה חייב לחזור הביתה, בן אדם.‬
‫איך אדע שלא אפשל שוב?‬
‫אתה לא תפשל.‬
‫בסדר.‬
‫זאת אמונה עיוורת.‬
‫לא רע, ילד.‬
‫קינגפין!‬
‫לא. מצטער. זאת רמאות.‬
‫אדיוס!‬
‫אני חייב להגיע לכפתור.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא כל כך קל לעשות את זה לבד, מה?‬
‫אני כבר מת להרוג עוד ספיידרמן.‬
‫איפה אני?‬ ‫-מה?‬
‫וילסון?‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬ ‫-מה אתה עושה? אל תתקרב אליי.‬
‫ונסה. ונסה. ריצ'רד.‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬ ‫-אני לא יודעת, ריצ'רד.‬
‫זה אני. אתם מכירים אותי.‬
‫אנחנו הולכים עכשיו.‬
‫אל תלכו.‬
‫תישארו איתי. בבקשה!‬
‫אתה לא עוצר את זה. לא היום!‬
‫אני כן עוצר את זה. עכשיו!‬
‫אני צריך תגבורת.‬
‫אפילו ספיידרמן האמיתי‬ ‫לא היה יכול להביס אותי.‬
‫אתה אפס!‬
‫לקחת את המשפחה שלי.‬
‫ועכשיו אני אדאג‬ ‫שלא תראה שוב את המשפחה שלך.‬
‫קום, ספיידרמן.‬
‫קום! קדימה!‬
‫קדימה. קדימה. קדימה.‬
‫תמיד תהיה לי משפחה.‬
‫שמעת פעם על הנגיעה בכתף?‬
‫מה?‬
‫היי.‬
‫היי, קינגפין!‬ ‫תלחץ על הכפתור הירוק בשבילי!‬
‫מיילס‬
‫מיילס? מיילס? אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אתה כנראה עסוק, אז...‬
‫לא, לא! אני יכול לדבר.‬
‫באתי קודם כי...‬
‫דוד שלך...‬ ‫-אני יודע, אבא.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מי עשה את זה?‬
‫חשבתי שאני יודע. אבל טעיתי.‬
‫תקשיב, מיילס. מה שאמרתי ליד הדלת,‬ ‫אלה לא היו סתם דיבורים.‬
‫חשבתי שאולי נוכל למצוא קיר נחמד‬
‫בבעלות פרטית, למשל בתחנת המשטרה,‬
‫ותוכל "להרביץ" שם את האמנות שלך.‬
‫בחיי, אני גרוע בזה.‬
‫טוב, מיילס. מיילס? אתה שם?‬
‫נו, באמת! סי-מובייל!‬
‫אדוני השוטר.‬ ‫-ספיידרמן!‬
‫תקשיב, מה שהיה למטה...‬
‫אני חייב לך...‬
‫טוב!‬
‫אני מצפה בכיליון עיניים לעבוד איתך.‬
‫כן, גם אני, אפשר לומר.‬
‫אני לא תומך בשיטות שלך, אבל...‬
‫פשוט ניאלץ להסכים שלא להסכים.‬
‫תודה על האומץ שלך הערב.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫רגע, מה?‬
‫ותסתכל מאחוריך!‬
‫מספיידרמן הידידותי של השכונה‬
‫בסדר. מגניב. כן.‬
‫תודה, ספיידרמן.‬ ‫-ספיידרמן, לשירותך. תודה.‬
‫היי, גבר. מה קורה, איש קטן?‬ ‫-ספיידרמן חדש.‬
‫כן. כן, אני ספיידרמן החדש. שימו לב.‬
‫זה היה חלק מהתרגיל.‬
‫טוב, בואו נעשה את זה בפעם האחרונה,‬ ‫כן? הפעם על אמת. זהו זה.‬
‫קוראים לי מיילס מוראלס‬ ‫ונשך אותי עכביש רדיואקטיבי,‬
‫ובמשך איזה יומיים‬ ‫הייתי ספיידרמן האחד והיחיד.‬
‫נראה לי שאתם מכירים את השאר.‬
‫סיימתי את החיבור.‬
‫הצלתי מלא אנשים.‬
‫פגע בי רחפן.‬
‫עשיתי את זה עם אבא שלי.‬
‫דוד ארון‬ ‫תנוח על משכבך בכוח‬
‫פגשתי את השותף שלי. סוף סוף.‬
‫חברים הכי טובים‬
‫שלום‬ ‫קוראים לי ספיידרמן‬
‫הדבקתי מדבקה במקום‬ ‫שבו אבא שלי בחיים לא ימצא אותה.‬
‫וכשאני מרגיש בודד,‬ ‫כאילו אף אחד לא מבין מה אני עובר,‬
‫אני נזכר בחברים שלי שמבינים.‬
‫לא חשבתי שאוכל לעשות‬ ‫משהו מהדברים האלה.‬
‫אבל אני יכול.‬
‫כל אחד יכול לחבוש את המסכה.‬
‫אתם יכולים לחבוש את המסכה.‬
‫אם לא ידעתם את זה קודם,‬ ‫אני מקווה שאתם יודעים עכשיו.‬
‫כי אני ספיידרמן.‬
‫ואני לא היחיד.‬
‫אפילו לא קרוב.‬
‫מיילס! מיילס!‬
‫יש לך דקה?‬
‫ספיידרמן: מימד העכביש‬
‫האדם שעוזר לזולת‬ ‫פשוט כי צריך או חובה לעשות את זה,‬
‫וכיוון שזה המעשה הנכון,‬
‫הוא אכן ללא ספק גיבור-על אמיתי.‬
‫-סטן לי‬
‫תודה‬ ‫סטן לי וסטיב דיטקו‬
‫שאמרתם לנו שאנחנו לא היחידים.‬
‫בינתיים בנואבה יורק...‬
‫איחרת קצת.‬
‫לא כולנו יכולים להיות‬ ‫בכל מקום בו-זמנית.‬
‫היה נחמד לקבל הודעה קטנה.‬
‫נעדרתי פחות משעתיים. מה קרה?‬
‫טוב. אני יודעת איך זה נראה,‬
‫אבל הנה החדשות הטובות.‬ ‫-התחלנו.‬
‫היקומים לא קרסו.‬
‫מגניב!‬ ‫-זה היה קצת קרוב.‬
‫אבל זה הסתדר.‬
‫סיפור מעולה. היי, סיימת את המה-שמו?‬ ‫-זה לא מה-שמו. זה גיזמו.‬
‫את תמיד חייבת לתקן אותי?‬ ‫זה ממש מתסכל וזה מבאס אותי.‬
‫אל תתרגש יותר מדי, מיגל.‬ ‫זה רק אב-טיפוס.‬
‫לא מתרגש.‬ ‫-אתה יכול להיות האדם הראשון‬
‫שקופץ בצורה אוטונומית בין היקומים.‬ ‫או האחרון.‬
‫טוב, אז פשוט נקווה לטוב?‬
‫אז מה אתה אומר, חבר?‬
‫לאן אתה רוצה ללכת קודם?‬
‫נתחיל בהתחלה בפעם האחרונה.‬
‫כדור הארץ 67.‬
‫כדור הארץ 67‬ ‫משטרת ניו יורק‬
‫וואו! מה ל...‬
‫אני ספיידרמן.‬ ‫אני צריך שתבוא איתי.‬
‫מי אתה, לכל הרוחות?‬
‫הרגע אמרתי לך...‬ ‫תקשיב. אני מהעתיד.‬
‫איך אתה מעז להצביע עליי?‬ ‫-אתה הצבעת ראשון.‬
‫לא מנומס להצביע.‬ ‫-אתה ממש לא מנומס.‬
‫מי הצביע קודם?‬
‫ספיידרמן הצביע קודם. ברור.‬
‫אתה מצביע עליי עכשיו.‬ ‫-אני לא מצביע.‬
‫תראה את האצבע שלך.‬ ‫-אני מצביע על ההצבעה שלך,‬
‫שזה שונה מהצבעה רגילה.‬
‫לא ראית הצבעה...‬
‫אתה מאשים אותי בהצבעה כשאתה...‬
‫הסוף‬
‫תרגום כותרות‬ ‫דניאל שרמן‬