- Tot nimic? - Nimic.
La restaurante? Sigur așa a zis?
Scuze, ești dezamăgit de calitatea traducerii mele?
- Nu știm dacă vorbea de copiii voștri. - Ba știm.
- Ce e aia? - E ceva înăuntru.
- Nu! - Iisuse!
Vorbește cu ea. Ai grijă să nu leșine.
Iisuse!
Rămâi cu noi!
Trage-o pe partea asta.
Încet.
Nu e chiar așa de grav.
Portarul nostru de la fotbal, Beth Wildfire, a fost faultată
și i-a ieșit osul vreo 15 centimetri, a fost de groază.
- Robin! - Da.
- Nu ajuți. - Îmi pare rău.
Gata. Unșpe, o să doară ca naiba.
- Bine. - Stai nemișcată.
Poftim, mușcă asta.
Iisuse!
Frățioare!
- Fă-o! - Bine.
La dracu'!
- Jonathan! - Taci!
- La dracu'! - Nu! Oprește-te!
Oprește-te!
O fac eu.
Dumnezeule!
CAPITOLUL OPT BĂTĂLIA DE LA STARCOURT
Stăpânul minții a creat un monstru în Hawkins
ca s-o omoare pe Unșpe, iar el să vină în lumea noastră.
Aproape că a omorât-o. Și era doar o mică bucățică.
Cât de mare e?
Foarte mare.
- Are zece metri, cel puțin. - Da.
Ți-a cam distrus cabana.
Îmi pare rău.
Ca să înțeleg: păianjenul cleios care a rănit-o pe Unșpe...
e un fel de armă gigantică?
- Da! - Dar, în loc de șuruburi și metal,
Stăpânul minții și-a făcut arma din oameni topiți.
- Da, exact! - Bine.
Voiam doar să fiu sigur.
Știm sigur că monstrul e încă acolo, că e încă viu?
Unșpe l-a tăbăcit bine, dar da, e încă în viață.
- Dacă reînchidem portalul... - Separăm creierul de corp.
Și îl ucidem.
Teoretic.
Aici e ceea ce Alexei a numit "nodul".
De la nod, ajungem la seif.
Unde e portalul?
Chiar aici. Nu știu la ce scară e desenul,
dar cred că e aproape de seif.
La vreo 15 metri.
Poate 150 de metri.
Vrei să intri acolo fluierând, ca într-un Disneyland comunist?
Scuză-mă, cine ești?
Erica Sinclair. Tu cine ești?
Murray Bauman.
Ascultă, dle "Bunman",
nu vreau să-ți spun ce să faci,
dar am stat în haznaua aia 24 de ore.
Cu tot respectul, dacă faceți ce spune omul ăsta,
o să muriți cu toții.
Scuzați-mă, de ce-mi vorbește fetița asta de patru ani?
Am zece ani, cheliosule!
- Erica! - E adevărul.
Are dreptate. O să muriți cu toții. Dar nu trebuie. Dați-mi voie.
- Îmi dai voie? - Te rog.
Camera asta e un depozit.
Acolo e o trapă, care dă în sistemul de ventilație.
Pe acolo, veți ajunge la armă.
E un labirint, dar eu și Erica vă putem îndruma.
Voi o să ne arătați drumul?
Nu te teme, tu o să te bați și o să faci chestiile eroice.
Noi vom fi doar...
ghizii voștri.
Nu.
Ei bine, acum e clar.
El o să moară, toți o să moară.
- Da. E foarte probabil. - Voi ați supraviețuit.
La limită. Ne-ați fi fost de folos acolo.
Și tu nouă, aici.
Da, omule. Ne-a fost dor de tine.
Da. Foarte tare.
Și mie mi-a fost dor de voi. Foarte tare.
Vă rog, nu plângeți, tocilarilor.
- Erica! - Mai zi-mi de multe ori numele!
Atenție! Puteți să ne ghidați, dar dintr-un loc sigur.
Nu e așa simplu.
- Semnalul nu ajunge acolo. - Nu cu astea.
Trebuie să folosim turnul radio pe frecvență înaltă al rușilor.
E nevoie de cineva care le-a văzut centrul de comunicații
și are o antenă puternică, pe care a construit-o singur,
de preferință deja montată în cel mai înalt punct din Hawkins.
Stai! Acea persoană sunt eu.
Vreți să vă ghidăm, s-a făcut. Dar ne trebuie un avans.
Și o mașină.
Frate, așa mai vii de-acasă!
- "Todd tăticul"? - Dă-l naibii pe Todd.
Steve e acum tăticul ei.
Ai vorbit despre tine la persoana a treia?
- A zis că e "tătic"? - Unde mergem?
- La Weathertop. - Unde?
- Pornește! - Bine! Iisuse!
Lacătul de jos,
lacătul al doilea de jos în sus,
al treilea de jos în sus și lacătul de sus.
Ascultă-mă, trebuie să-i pun capăt.
Mă întorc cât ai clipi.
- Nu știu, mamă... - Ascultă. Vei fi în siguranță acolo.
E departe de toate astea.
Stai cu fratele tău și fă ce zice el.
Orice-ar fi. Ai înțeles?
Nu-mi fac griji pentru mine, mamă, ci pentru tine.
Dragul meu, nu voi păți nimic.
Înțelegi? Nu voi păți nimic.
Bine, mamă... E suficient.
- Nu voi păți nimic. - Bine.
Mamă, nu pot să respir.
- Nu mai am energie... - Mă sufoci!
...dar o să-mi revin.
Sigur că da, copile. Sunt sigur.
Pot să lupt.
Mai bine ca oricare dintre noi.
Dar acum... vreau să fii în siguranță.
Monstrul te caută pe tine.
Nu pe mine.
Înțelegi asta?
Vreau să înțelegi.
Ar trebui să plecăm.
Mike?
Ai grijă.
Ce e?
E o intervenție în doi. Doi!
- Da... S-a schimbat planul. - S-a schimbat?
- Da. Îi explici tu, te rog? - Avem două opțiuni, Jim.
Oprim mașinăria sau o facem să explodeze.
- Da? Cine zice? - Cel care a construit-o.
Și vrem să explodeze!
Altfel, truda noastră eroică va fi fost în van.
E o intervenție în trei, Jim, nu în doi.
Da, în trei!
- Unșpe, sângerezi. - Te simți bine?
Da.
- Am ajuns. - Bine.
Urcă!
Întinde-te.
- Ce s-a întâmplat? - Nu...
Nu știu.
Nu se poate! Ce naiba!
Abia ți-a cumpărat-o.
Da. Sunt sigură că n-are nimic.
- Ai lăsat farurile aprinse? - Nu.
- Avem benzină? - Da!
- Haide! - Oprește-te!
Deschide capota.
- Ce naiba? - Ce e?
Cablul de la delco a dispărut.
Înapoi în mall!
- Fugiți! - Aveți grijă!
- Fugiți! - Repede!
Fugiți!
Smulg cablurile ca pe niște buruieni.
- Asta pornește alarma. - Așa a zis Alexei, fie-i țărâna ușoară.
Asta ar trebui să vă dea posibilitatea să luați cheile din seif.
Urmăm traseul de pe hartă până în camera de observație, rotim cheia...
Și aruncăm măgăoaia în aer.
După ce fisura e închisă, ieșim prin tubulatura de ventilație.
Pe sub nasul comuniștilor.
Și suntem liberi.
Doamne, nu e planul tău, dar nu înseamnă că e prost.
- N-am zis că e un plan prost. - Ai mormăit.
- N-am mormăit. - Ba da.
- E lipsit de respect... - Ce mă tot înnebunești cu asta?
Copii!
E un plan bun.
Cam de nota 9, lucru lăudabil,
având în vedere situația și timpul limitat.
Chiar mă gândesc că, dacă totul merge bine,
nici nu vor ști că am fost aici.
- Stai pe loc! - Nu trage!
Documente! Documente importante pentru tovarășul locotenent.
Ne-a sunat în ultimul moment.
Iertați-ne ținutele neîngrijite.
Locotenent? Ce locotenent?
Domnul locotenent...
Molotov?
La naiba!
Jim...
E o nebunie.
- Dumnezeule! - Jim, aveam...
- Aveam situația sub control. - Sigur că da.
Ce faci?
Improvizez.
Iisuse, cât de departe e locul ăsta?
Calmează-te, aproape am ajuns.
Suzie e o fată specială, nu-i așa?
Ai construit turnul și l-ai dus la dracu'n praznic
ca să vorbești cu ea?
Nimeni nu e perfect, științific vorbind,
dar Suzie se apropie de perfecțiune atât cât poate o ființă omenească.
Mie mi se pare o invenție.
Ție nu ți se pare o invenție?
- De ce eziți, Steve? - Nu ezit.
Eu cred că e reală. Absolut reală.
Stânga. Fă la stânga!
- Nu e drum. - Fă la stânga acum!
Iisuse! Țineți-vă!
- Unde mergem? - În sus!
- Iisuse! - N-o să reușim!
Ba da! Haide, fetițo!
Haide!
Se pare că "Todd tăticul" are niște limite.
Echipa Scoops, sunteți pe recepție?
Echipa Scoops, repet: sunteți pe recepție?
Suntem blocați în mall și avem nevoie urgent de un mijloc de transport,
Echipa Scoops, sunteți pe recepție? Billy ne-a găsit.
Ne-a stricat mașina și acum suntem blocați în mall.
Repet: Billy ne-a stricat mașina și acum suntem blocați în mall.
- Echipa Scoops... - O să-l ucizi, nu-i așa?
E doar o măsură de precauție.
Și nu doar împotriva lui Billy.
Dacă el știe de noi, știe și Stăpânul minții.
Echipa Scoops, repet: avem nevoie urgent de un mijloc de transport.
Sunteți pe recepție?
Echipa Scoops, sunteți pe recepție?
Nu cred că mai merge, nu-i așa?
Nu trebuie să meargă.
Dustin!
Ne trebuie doar cablul de la delco.
Împingeți!
La dracu'!
Lasă-mă să încerc.
Unșpe...
Pot să o fac.
Vă ajut cu ceva?
Am venit după marfă.
Te cunosc?
Sunt noi. Au aterizat aseară.
Ia-ți adio de la lumina soarelui.
Cine are nevoie de soare când ne avem unii pe alții, tovarășe?
Chiar așa, tovarășe.
Și o sticlă de Stolichnaya.
De ce vorbești atât?
A fost simpatic.
- Simpatic? - Un paznic simpatic.
Da, să-l invităm la masă după ce se termină totul.
- Îi încălzesc o caserolă. - Da, luăm niște beri, râdem...
Bem ceva împreună.
Vrea cineva să facă schimb?
Vulturul pleșuv, ești pe recepție?
Vulturul pleșuv, repet: suntem Echipa Scoops. Mă auzi?
Da sunt pe recepție.
Identifică-te.
Vulturul pleșuv.
Te rog să repeți.
- Sunt Vulturul pleșuv. - Recepționat.
Mă bucur să-ți aud vocea. Unde sunteți?
Am ajuns la ventilație. Te anunț când am nevoie de tine.
Până atunci, liniște.
Bine, Vultur pleșuv.
Echipa Scoops întrerupe comunicația radio. Terminat.
Urăsc copii.
- Nu uitați, dacă vă vorbește cineva... - Zâmbim și dăm din cap.
Noroc!
Împingeți!
Minunat.
Acum, până la capăt. Sunteți gata?
Trei, doi, unu... Împingeți!
V-am zis eu. Legile fizicii nu mint.
Cum o deschidem?
Trebuie să aibă un mâner. Vezi sub volan.
- Îl vezi? - Nu știu, stai puțin.
Ce face acolo?
Unșpe!
Te simți bine?
- Îl vezi? - Nu știu unde e.
Ar trebui să fie aici.
Ăsta e distribuitorul...
Mike...
L-am găsit!
Nancy!
Vino!
Așa i-am găsit.
Americanii...
Durează prea mult.
- E în regulă. - Ba nu e.
Ar fi putut să moară. Era cât pe-aci să moară.
Acum e în siguranță, merge spre casa lui Murray.
Monstrul n-o va găsi.
Nu înainte să-l ucidem.
Nu e bine.
Trebuia să-mi zici: "Ți-am spus eu. De-asta trebuia să ne întoarcem la copii."
Și apoi tu să zici:
"E greu să te ascult când, la tine, totul sună
de parcă ar fi sfârșitul lumii!"
Știi...
după tot ce s-a întâmplat, în ciuda certurilor,
cred că facem o echipă bună.
Ei bine... am ajuns până aici, nu-i așa?
Da.
Am ajuns.
Atunci...
am primit slujba sau nu?
Ce naiba...
Investigator Byers...
Sună bine, nu-i așa?
E greu să fii polițist undeva unde nu locuiești.
Tot vrei să te muți. Ăsta e planul, nu-i așa?
Vom vedea cum merg lucrurile.
"Cum merg lucrurile"? Ce să meargă?
Dacă reușim să scăpăm de-aici,
trebuie să sărbătorim, nu-i așa?
Da...
Adică...
Da.
Absolut.
Am auzit că la Enzo's se mănâncă bine.
Ce zici? Vineri, la opt?
Unșpe vrea să vedem Miami Vice vinerea.
Începe la zece, așa că nu pot să stau până târziu.
Atunci, la șapte?
La șapte?
La Enzo's, vineri? Ne vedem acolo?
Nu, mă iei de acasă.
Te iau de acasă vineri, la șapte.
Da. E o întâlnire.
Ca să-mi fie foarte clar, fiindcă...
Când zici "întâlnire", ca să fie foarte clar...
- Să nu fie nicio confuzie... - Hop?
Oprește-te până nu mă răzgândesc.
Da, bine.
Bine.
Echipa Scoops, aici...
Vulturul pleșuv.
Am ajuns la o intersecție.
- A câta e? - A patra.
Îmi amintesc că era după teoria din Micul meu ponei.
- Noi am mers la stânga, el... - La dreapta!
Zboară spre dreapta, Vultur pleșuv. Dreapta!
Am înțeles, la dreapta.
Ticălos mic!
Ce e teoria din Micul meu ponei?
Nu-l stârni.
- Să-l stârnesc? Spune-mi... - Oameni buni...
Familia Griswold, aici Echipa Scoops! Sunteți pe recepție?
Familia Griswold, aici Scoops! Sunteți pe recepție?
Familia Griswold, sunteți pe recepție?
Mă auziți?
Familia Griswold, aici Echipa Scoops. Confirmați că sunteți teferi.
Mergeți spre cuibul Vulturului pleșuv?
Confirmați că sunteți teferi.
Să răspundă cineva! E cineva acolo? Răspundeți!
E cineva acolo?
Familia Griswold, sunteți pe recepție?
Mă auziți?
- Unde te duci? - Să-i scot de acolo.
Stați aici, vorbiți cu ceilalți.
- La dracu'! - Robin!
Ținem legătura!
Am înțeles.
Vulturul pleșuv, aici Scoops. Unde ești?
Ți-am zis, fără comunicații radio.
Da, dar avem o problemă.
Ce problemă?
Se uită în partea cealaltă. Putem să fugim pe scări.
- Unșpe e rănită. -Trebuie să încercăm.
Mai e o cale de ieșire.
Prin magazinul Gap.
Bine.
Acum!
Vulturul pleșuv a aterizat.
Repet: Vulturul pleșuv a aterizat.
Bine...
Cât mai durează?
Nu știu, n-am mai făcut asta!
Bine...
Da!
Pregătiți-vă, porumbeilor! Dintr-o clipă în alta!
La dracu'!
- Ce faci? - Nu-ți face griji.
Acum!
Să mergem!
Să mergem.
Mikhail v-a trimis?
- Aici e. - Da.
Zi-mi codul.
Șase, șase, doi,
șase, zero, opt,
zero, zero, patru.
Din nou...
Șase, șase, doi,
șase, zero, opt,
zero, zero, patru.
Murray?
Codul tău afurisit... e greșit.
Poftim? Ești sigur?
Da, sunt sigur.
Ar putea fi greșit.
Cum să fie greșit?
Codul e un număr faimos, constanta lui Plank. Credeam că-l știu.
- Constanta lui Plank. - O știi?
- Nu pe dinafară. Tu? - Nu sunt tocilară de tot.
Mi-a zis că e constanta lui Plank, pe care o știu.
De ce să-l fi pus să-mi zică un număr pe care-l știu?
Ce faci?
Fugiți!
- Rahat! - Pornește mașina. Du-te!
Nu... Haide!
- Haide... - Trebuie să plecăm!
Haide odată!
Trebuie să plecăm!
Ești teafără?
Întreabă-mă mâine.
Frățioare!
Urcați!
Pornește!
Suzie, ești pe recepție?
Aici Suzie. Te aud.
- Suzie! - Dusty-iepuraș?
Dusty-iepuraș?
Pe unde ai umblat?
Îmi pare rău, am fost foarte ocupat...
încercând să salvez lumea de ruși și de monștri.
Sigur că da.
Cere-i numărul odată!
Cine s-a auzit?
A fost... Habar n-am. Cred că sunt interferențe.
Hai să schimbăm frecvența pe 14,158.
Am recepționat, schimb frecvența.
- Dusty-iepuraș, mă auzi? - Da, Suzie-ursuleț.
Se aude mult mai bine acum.
- Suzie... - Ascultă...
- Știi constanta lui Plank? - Se învârte Pământul în jurul Soarelui?
Bine. Știu că începe cu doi de șase... și apoi?
Stai să înțeleg bine. N-am nicio veste de la tine timp de o săptămână
și acum vrei o ecuație matematică pe care ar trebui să o știi
ca să... salvezi lumea?
Suzie-ursuleț, îți promit că mă voi revanșa cât de curând.
Poți să te revanșezi acum.
- Poftim? - Vreau să aud.
- Nu acum. - Ba da, acum, Dusty-iepuraș.
Suzie-ursuleț, e o urgență.
Da, știu, salvezi lumea. Te-am auzit de prima dată.
Iar Ged salvează ținutul Earthsea și va înfrunta umbrele.
Suzie încheie transmisia.
Așteaptă! Bine.
Bine!
La dracu'!
Întoarce-te
Privește cu atenție
În fața ei
E oglinda visurilor tale
Pot să cred că sunt peste tot
E scrisă în lumină
Și pe pagini e scrisă
Continuarea unei povești fără sfârșit
Atinge stelele
Zboară pe aripile fanteziei
Visează
Și visul va deveni realitate
Rimele ce-ascund secrete
Se vor dezvălui în spatele norilor
Și deasupra curcubeului va fi
Continuarea unei povești fără sfârșit
O poveste
Constanta lui Plank e 6,62607004.
Tocmai ai salvat lumea.
Mi-e dor de tine, Dusty-iepuraș.
Mie mai mult de tine, Suzie-ursuleț.
Mie mai mult, înmulțit cu numărul stelelor din galaxie.
Ba mie mi-e dor...
Destul!
- La dracu'! - Fugi!
Se întoarce.
- Poftim? - Se întoarce.
Poate că a obosit.
Nu cred. Țineți-vă!
Toată lumea, afară!
Ești gata să-i punem capăt?
Aici!
Hai odată...
Billy...
Billy, nu trebuie să faci asta.
Billy! Numele tău e Billy Hargrove.
Locuiești pe strada Cherry Lane, la numărul 4819. Billy, sunt Max...
Murray, e totul pregătit?
Da, dar am vizitatori pe care aș vrea să-i eliminați.
Facem și asta. Așteaptă.
- La trei. - La trei.
Unu...
doi...
I-am găsit pe americani.
Nu te teme.
Se va termina curând.
Încearcă să stai nemișcată.
Înrobește asta, scârboșenie!
Nenorocitule! Aici!
- Nu mai avem multe. - Știu.
Dustin! Nu mai avem timp!
Grăbiți-vă! Închideți portalul acum!
Închideți-l!
Haide...
Mike?
Mike!
Mile, trezește-te! Mike, mă auzi? Mike!
Vino.
Ești rănit?
Unde e Unșpe?
- Lasă-mă în pace! - Oprește-te!
- Mamă! - Ea e sora ta.
Avea cel puțin doi metri.
Doi... metri.
I-ai zis...
că valul avea doi metri.
Da!
Ai alergat către ea pe plajă.
Printre pescăruși.
Purta o pălărie...
cu panglică albastră.
O rochie lungă...
pe care era o floare cu petale roșii și albastre.
Sandale galbene...
murdare de nisip.
Era frumoasă.
Era foarte frumoasă.
Iar tu...
erai fericit.
Ne revedem în iad!
Dă-mi-o.
S-au terminat!
Fir-ar să fie!
Închideți-l acum!
Închideți-l!
Billy!
Unșpe!
Billy?
Billy, ridică-te, te rog.
- Îmi pare rău. - Billy...
Billy, te rog, trezește-te. Ridică-te, te rog.
Billy!
Billy...
Îmi pare rău.
Liniștește-te.
Jim... Unde e Jim?
Dați-i drumul! Haideți!
- Ai pățit ceva? - Mâinile sus!
Nu trageți! Suntem americani! Americani!
Haideți!
Du-te!
Slavă Domnului!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
Bun venit la Hawkins, Indiana,
un loc minunat pentru a copilări,
a-ți întemeia o familie
și a-ți plimba câinele.
Dar, în ziua de 4 iulie, totul s-a schimbat.
O tragedie îngrozitoare a lovit micul orășel.
Dar nu e prima dată când micul orășel se confruntă cu asta.
Decese misterioase, mușamalizări guvernamentale,
o scurgere ciudată de substanțe chimice...
Toate sunt legate?
E oare totul o mare conspirație?
E vina unui primar corupt?
Sau se întâmplă și altceva în inima țării?
E posibil ca orașul în sine să fie blestemat?
Unii cred că de vină este proliferarea satanismului.
Pentru a afla mai multe, în seara asta, la ora 20:00,
urmăriți "Oroare în inima țării",
numai la Cutting Edge!
Ți-ai trecut mama la referințe?
Da. De ce nu? E foarte respectată.
Ești un fraier colosal.
Aș vrea să lămurim ceva: nu am fost concediați.
Mallul a ars și au murit mulți oameni.
Mersi că mi-ai zis. Nu știam.
Trei filme preferate. Zi!
Apartamentul, Fortăreața ascunsă, Copiii paradisului.
Tu!
- Filme preferate? - N-am vorbit clar?
Peripeții la colegiu...
Ochii la mine, Harrington.
Da...
Războiul Stelelor...
O nouă speranță?
Nouă... ce?
Care film Războiul Stelelor?
Ăla cu ursuleții. Ce întrebare!
Nu e bine?
Ăla care tocmai a apărut...
Cu mașina DeLorean și Alex P Keaton,
în care el vrea să i-o tragă maică-sii.
Timpul...
Astea sunt. Clasice.
Tu vii de luni.
Tu, niciodată.
Ne lași puțin... singuri?
- De ce? - Steve...
Uite, trebuie să înțelegi ceva, Keith.
Știu că are gusturi cam îndoielnice,
dar fraierul are alte abilități.
E un nemernic de primă clasă, Robin.
S-a purtat cam mizerabil cu noi în liceu, așa e.
Dar tot e... un magnet pentru fete.
De acord. Cu ce mă ajută asta pe mine?
Pământul către Keith:
doamnele vor veni aici pentru el.
Vor veni o mulțime.
O mulțime, Keith.
Am vândut atâta înghețată,
încât a trebuit să aducă marfă de la Michigan.
Tocmai din Michigan, Keith.
Iar doamnele astea...
sunt sexy.
Sunt foarte sexy.
Și sunt prea multe pentru bietul Steve.
Are nevoie de ajutor.
Are nevoie de ajutorul tău, Keith.
Și ție ce-ți iese? Îți place de el sau ce?
Rahat! Doamne! Asta e...
Suntem... doar prieteni.
Colegiul Ridgemont!
Ai auzit de el? E în top trei pentru mine.
- Încet! - Scuze.
- O ții? - Da.
Întoarce-te
Privește cu atenție
În fața ei
E oglinda visurilor tale
Rimele ce-ascund secrete
Se vor dezvălui în spatele norilor
Am zis bine? "Se vor dezvălui în spatele norilor"?
Da, dar măcelăriți cântecul. Vă rog, opriți-vă.
Atunci cântă cu noi, Dusty-iepuraș.
Hai, Dusty-iepuraș, de ce nu cânți cu noi?
Sunteți așa de haioși, că puteți merge la Carson.
- Ne arăți cum se cântă? - Nu.
Te rugăm! Un vers!
Nu! Nimic! Cânt pentru Suzie și doar pentru ea.
Întoarce-te
Privește cu atenție
În fața ei
E oglinda visurilor tale
Tăceți odată!
Rimele ce-ascund secrete
Opriți-vă! Vă rog, opriți-vă!
Frate, aia e cutia cu obiecte de dat.
Știu. Îl folosesc pe al tău când mă întorc.
Adică... dacă mai jucăm.
Da, dar ce faci dacă vrei să intri în alt grup?
E imposibil.
Am strâns...
totul?
Se pare că da.
Șaptesprezece ani de viață...
puși în cutii într-o zi.
Și dacă...
nu te las să pleci?
Cred...
că noii proprietari ne vor da afară.
Poți să stai la noi în subsol.
Tatălui tău i-ar plăcea.
Te ascundem într-un cort,
ca pe Unșpe.
Totul va fi bine.
Un om înțelept a zis odată...
că am trecut împreună prin traume.
Mai suportăm puțin, nu-i așa?
Mai suportăm puțin.
O să-ți revii.
Sunt sigur.
Mersi.
- Ți-ai luat stația? - Da.
Știi că-l voi fura pe Cerebro de la Dustin
și te voi căuta până va trebui să-l oprești.
Ai vorbit cu mama ta?
Despre Ziua Recunoștinței?
Da. A fost de acord. Voi fi acolo.
Mă gândeam să vii și tu aici de Crăciun.
Și cu Will.
Puteți veni și înainte sau după Crăciun, când vrea dna Byers,
dar m-am gândit că, de Crăciun, va fi foarte tare,
fiindcă vom avea cadouri cu care să ne jucăm...
Scuze, am vorbit ca un copil de șapte ani.
Și mie îmi plac cadourile.
Da. Tare!
Și mie îmi plac cadourile.
Tare!
Mike?
Da?
Îți amintești de ziua aia...
Eram la cabană și tu vorbeai cu Max.
Nu mai știu.
Ai vorbit despre sentimentele tale,
despre inima ta.
Atunci... Da! A trecut atât timp de-atunci!
Eram toți ambalați și ne certam...
Nu-mi mai amintesc...
Ce am zis exact?
Mike...
și eu te iubesc.
La cutia cu obiecte de dat?
Da, sigur.
Ce e aia?
Discursul pe care și l-a scris Hop pentru tine și Mike.
Discurs?
Da, ca de la suflet la suflet.
N-a vorbit cu voi, nu-i așa?
Pot să citesc?
"Vreau să vorbesc ceva cu voi doi.
Știu că e o conversație dificilă,
dar țin la voi amândoi foarte mult."
Știu că și voi țineți unul la celălalt.
De-asta e important să stabilim niște limite pentru viitor
ca să putem crea un mediu...
în care să ne simțim cu toții...
confortabil...
un mediu bazat pe încredere...
și sinceritate...
în care să ne împărtășim sentimentele.
Sentimentele...
Sentimente...
Iisuse!
Adevărul e...
că, foarte mult timp, am uitat ce sunt sentimentele.
Am fost blocat într-un loc,
într-o peșteră.
O peșteră adâncă și întunecată.
Apoi, am lăsat napolitane Eggo în pădure,
tu ai apărut în viața mea și...
pentru prima dată după multă vreme,
am început să am din nou sentimente.
Am început să fiu fericit.
În ultima vreme, m-am simțit...
îndepărtat de tine.
Ca și cum...
ai pleca de lângă mine.
Mi-e dor de jocurile pe care le jucam seara,
de nebunia cu trei straturi de Eggo de dimineața,
mi-e dor să ne uităm la westernuri până adormim.
Dar știu că tu crești.
Te maturizezi.
Te schimbi.
Și cred...
dacă e să fiu foarte sincer...
că asta mă sperie.
Nu vreau să se schimbe nimic.
Cred că de-asta am venit la voi,
să încerc... să opresc această schimbare.
Să dau timpul înapoi.
Să fac lucrurile așa cum erau.
PĂRĂSIȚI ORAȘUL HAWKINS VĂ AȘTEPTĂM ÎNAPOI CURÂND
Dar știu că sunt naiv.
Pur și simplu...
nu așa e mersul vieții.
Viața merge înainte.
Întotdeauna, fie că-ți place, fie că nu.
Și da... uneori doare.
Uneori te întristezi.
Și uneori...
ești surprins.
DONAȚIE
Fericit.
Știi ceva?
Continuă să te maturizezi, copile.
Nu mă lăsa să te opresc.
Greșește, învață din greșeli
și, când viața te lovește, căci se va întâmpla și asta,
amintește-ți că ai suferit.
Suferința... e un lucru bun.
E semnul că ai ieșit din peșteră.
Dar, te rog...
dacă nu te superi,
de dragul bătrânului tău tată,
lasă ușa deschisă zece centimetri.
Te simți bine?
Da.
E timpul să plecăm?
Da.
Vin imediat.
Bine.
KAMCEATKA, RUSIA
Nu. Nu americanul.
Nu, vă rog! Nu faceți asta!
Nu! Vă rog! Nu!
Nu faceți asta!
Dați-mi drumul!
Nu mă lăsați aici! Vă rog!
Dați-mi drumul!
Sunt nevinovat.
Vă implor.
Subtitrare: Retail