Tänud.
Ei.
Käed üles. Käed üles!
Oot,oot,oot.
Sa unustasid kaamerad?
Vaadake, Dr. Brenner kutsus spetsiaalselt just mind.
Kuidas ma muidu siia sisse sain?
Mis su nimi oligi?
Jim Hopper olen.
Politseipealik Jim Hopper.
Jah, mul on siin Jim Hopper...
"Ütle uuesti?"
Hei...
võin ma seda laenata?
Joo.
See rahustab su närve.
Aitab sul selgelt mõelda, jah?
Ma ei tea mida teha.
Ma mõistan, mõistan.
Kogu see aeg...
Ma... Ma sain... teda tunnetada.
Ta oli...
Ta oli nii lähedal. Ta oli... ta oli seal samas.
Ma teadsin, et ta on elus.
Meie käed... meie käed peaaegu puutusid.
Nüüd on nagu...
Mu Jumal, ma nagu ei tunnetaks teda enam.
Ära vaata mind nii. - Nagu kuidas?
Nagu kõik teised mind vahivad.
- Nagu mul oleks mõistus koos. - Hei.
Sulle see ei meeldi,
aga ma arvan, et sa pead arvestama sellega, et see kõik...
On sul peas kinni.
- Kas sa enda tädi Darlene'i mäletad? - Ei.
Ei, see asi ei ole selline.
Ma mõtlen, et kui midagi sellist juhtub,
siis sa mõtled välja asju, et sa sellega paremini kohaneksid.
Jumal küll, homme on tema matused,
ja sina ütled, et tema laip ei ole päris.
Ta on seina sees.
Kuidas sa sellist asja seletad?
Sellest ei ole võimalik aru saada.
Räägi vähemalt psühhiaatriga...
- Või näiteks pastor Charles või keegi... - Ma ei... Nad ei saa aidata.
Joyce, sa just ütlesid mulle...
et Will on läinud.
Mida seal veel teha oleks?
Hei.
Will?
Mida Will rääkis?
Nagu kodu... nagu kodu...
kuid pime?
Ja tühi.
Tühi ja pime. Oot, kas ta ütles 'külm'?
Ma ei tea. See loll raadio oli katkendlik.
Nagu pimeduse mõistatused.
Nagu kodu. Nagu tema maja?
Või nagu Hawkins.
Tagurpidi.
- Mis ta ütles? - Tagurpidi.
- Mida? - Tagurpidi.
Kui El näitas meile Will'i asukohta, siis ta keeras mängulaua teistpidi, mäletad?
Tagurpidi.
Pime. Tühi.
Kas sa saad aru millest ta räägib?
- Ei. - Kutid, lihtsalt mõelge.
Kui El viis meid Will'i otsima, siis ta viis meid tema majja.
Jah. Ja teda ei olnud seal.
Aga kui oli?
Aga äkki me lihtsalt ei näinud teda?
Äkki ta oli teiselpool?
Mis oleks, kui see pool on Hawkins, ja...
see pool on Will?
Teispoolsus.
Nagu varjude org.
Will?
Näen teda! Hei! Seis!
"Varjude org,
on dimensioon, mis on meie maailma tume peegeldus.
See on koht, mis on täis kõdunemist ja surma."
Will?
"Tasandist nihkes. Koletiste koht.
See on sinu kõrval ja sa näegi seda."
Will?
Teine dimensioon.
Aga... kuidas me sinna saame?
Sa loitsid 'varjul kõndimise'. - Päris elus, tobu.
Meie ei saa varjul sammuda, kuid...
võibolla tema saab.
Kas sa tead kuidas sinna saada? Teispoolsusesse?
Jumal küll!
Mida põrgut?
Hei!
Hei! Hei!
VIIES PEATÜKK AKROBAAT JA TÄI
Hei, poiss.
Mis siin on?
Su isa.. jääb ööseks siia, diivanile.
Jah. Olen siin niikaua kui vaja, eks?
Kuidas sul läheb?
Mis juhtus?
- Ära selle pärast muretse. - Ema...
see asi mida sa enne nägid, kas see tuli tagasi?
Jonathan, aitab küll.
Kas saame rääkida?
Omavahel?
- Sa pead lahkuma. - Ma tean, et oled endast väljas. Me kõik oleme.
Aga sa pead mind kuulama. Su ema on haige. Väga haige.
Jah. Sinu kohalolek,
teeb asju ainult hullemaks.
- Hullemaks? - Jah!
Ta raius seda seina kirvega alla.
Ütles, et Will oli seal sees ja rääkis temaga.
Jah. Äkki ta oligi.
See pole mingi nali.
Su ema oli pooleldi surnuks külmunud kui siia jõudsin.
Värises, ära hirmunud.
Sa tuled siia ja annad ta nägemustele veel tuld takka. Või kuidas iganes sa neid nimetad ..
sa lükkad ta üle piiri.
Kuuled mind?
Vaata, olen sinu poolel.
Olen siin, et aidata.
Teen siin meie kõigi jaoks asju paremaks.
Jumal tänatud, et sa siin oled.
Tee mulle teene. Ole homme matustel, ja käitu korralikult.
Kui mitte minu, siis sinu ema pärast.
Võta see maha. See on kohatu.
- Hästi. - Isa, sa... kägistad mind.
Nii. See peabki natuke kõvasti olema.
Näib hea.
Niimoodi.
Näed hea välja, armas.
Midagi veel?
Võid mu musti kinge laenata, kui tahad.
Need, mis sul Cathy sünnipäeval jalas olid.
Pole vaja. Aitäh.
Tule. Aeg on minna.
Tule nüüd.
"Ärge kartke, sest olen teiega.
Ära kohku, sest mina olen sinu Jumal.
Ma teen sind tugevaks.
Jah, ma aitan sind.
ma toetan sind oma õiguse parema käega!"
Sellistel aegadel, kui meie usk proovile pannakse.
Kui Ta tõesti on nii helde...
kuidas saab Jumal meilt võtta kedagi nii noort ja süütut?
Oleks kerge Jumalale selg keerata...
kuid peame mäletama, et ei miski,
isegi tragöödia, ei saa meid Tema armastusest lahutada.
Oleme täna siin, et leida kergendust pühakirjast,
ja et olla lähedaks Willile ja tema perekonnale...
Oota ainult, kuni me Willile ütleme,
et Jennifer Hayes tema matustel nuttis.
- Mul on nii, nii kahju. - Oi, tänan, et te tulite.
Jah, kui on midagi, mida me...
Olen tänulik. Suured tänud teile.
Ma näen, et tarkuse Will on tagasi.
Mis sealt tema kepist väljub?
Tulekerad.
Ma ei leidnud punast kriiti, sellepärast on roheline.
Kui ta nii tark on, siis miks talle üldse tulekerad?
Miks ta ei saa lihtsalt pahasid üle kavaldada?
Enamasti küll jah, ikka.
Kuid... mõnikord on pahad tegelased targad ka.
Tead sa?
Jah.
Seega on tal tulekerasid vaja?
Jah, et neid tuhaks põletada.
Olgu. Ma ei tea kes on sind kasvatanud,
aga ma hangin sulle uued rasvakriidid
sest praegu näib, nagu tulistaks ta kapsapäid.
Will! Will, meie siin! Oled sa seal?
Kas sa kuuled meid? Oleme siin!
Halloo? Ema?
- Miks ta ei kuule meid? - Ma ei tea!
Ema, see tuleb!
Ta oli seal.
Selles kohas oleme kindlad, et see on seal olnud, eks?
- See on... - Steve'i maja.
See on mets, kust nad Willi ratta leidsid ja...
see on minu maja.
- Kõik nii lähestikku. - Jah. Täpselt.
Kõik kohad on miili raadiuses või nii.
Mis iganes see on, see ei rända kaugele.
Sa tahad sinna välja minna.
Me ei pruugi midagi leida.
Mina leidsin.
Ja kui me näeme seda...
mis siis saab?
Me tapame selle.
- Mida sa teed? - Oota korraks.
Päriselt või?
Mida? Tahad sellest veel pilti teha? Karjuda selle peale?
See on kohutav mõte.
Jah, see on parim, mis meil on.
Mis? Sa võid ju öelda kellelegi, kuid nad ei usuks.
Sa tead seda.
Sinu ema usuks.
- Ta on juba küllalt läbinud. - Tal on õigus teada.
Jah, ma ütlen talle siis...
kui see asi on surnud.
Ma ei tea, mis sai seda põhjustada.
- Vaatame siis üle. - Jah.
Hr. Clarke ütleb, et ta pole midagi sellist enne näinud.
Hr. Clarke?
Jah, ta juhib seda AudioVideo klubi.
Ongi nii?
Mõned vähem sportlikumad tegelased on selliste asjade üle hullud.
Hr. Clarke?
Oi, terekest.
Kuidas teil poistel läheb?
Me... oleme... leinamas.
Need küll päris Nilla Wafers'id ei ole.
Mõtlesime, et äkki on teil aega, et rääkida?
- Meil on mõned küsimused. - Palju küsimusi.
Teate saadet Cosmos, kus Carl Sagan teistest dimensioonidest räägib?
Nagu, meie maailmast eemal?
Jah, ikka. Teoreetiliselt.
Just, teoreetiliselt.
Kuidas me teoreetiliselt sinna saame?
Olete seega mõelnud ..
Hugh Everetti mitme maailma interpretatsioonist, jah?
Lihtsalt öeldes, on olemas paralleeluniversumid.
Nagu meie maailm,
millest oleks lõpmatuid variatsioone.
Tähendab, et on olemas maailm, kus neid hirmsaid asju kunagi ei juhtunud.
Jah, see ei ole see millest meie rääkisime.
- Oi. - Me mõtlesime rohkem nagu
kurjast dimensioonist, nagu varjude org. Tead sa varjude orgu?
Materiaalse tasandi kaja, kus kärbumise ja varjude maagia...
Just, täpselt.
Kui see koht oleks olemas, nagu varjude org.
Kuidas me sinna saaksime?
- Teoreetiliselt. - Noh...
Kujutage ette... akrobaati...
kes seisab köiel.
Nii, köis on meie dimensioon.
Ja meie dimensioonil on reeglid.
Saad liikuda edasi või tagasi.
Aga kui...
meie akrobaadi kõrval on ka tilluke täi?
Täi saab samuti edasi-tagasi liikuda, nii nagu akrobaatki.
- Eks ju? - Jah.
Nüüd lähevad asjad huvitavaks.
Täi saab veel omakorda nii liikuda...
mööda köie külgi.
Ta saab isegi...
nööri alla minna.
- Tagurpidi. - Täpselt.
Aga me ei ole ju täi, me oleme akrobaat.
Selles metafooris küll jah, olete akrobaat.
Seega me ei saa tagurpidi minna?
Ei.
Kas on kuidagi võimalik, et akrobaat saab teisele poole minna.
Teil oleks vaja tohutul kogusel energiat.
Rohkem, kui inimesed praegu toota suudavad
et avada mingisugune rebend maailmasse,
ja siis...
te loote avause.
- Nagu värava? - Muidugi. Nagu värava.
- Aga veelkord, see on kõik... - Teoreetiline.
Aga.. kui see värav oleks juba olemas?
Kui oleks, siis me teaksime sellest.
See häiriks gravitatsiooni, magnetvälja, meie keskkonda.
Põrgu päralt, see võib meid endasse neelata.
Teadus on põnev.
Kuid kardan, et see ei ole eriti andestav.
Hei, pealik!
- Halloo? Oi! - Hei!
- Issand. On kõik korras? - Mida te siin teete?
- Proovisime helistada, kuid... - Jah, telefon on kutu.
Igastahes, Bev Mooney tuli täna hommikul, oli endast väljas.
Ütles, et Dale ja Henry läksid eile jahile...
ja ei tulnud tagasi.
Ta arvas, et nad on jälle mingil joomingul, kuid pole selles enam nii kindel.
Arvan, et kogu see Will Byers'i värk on kõik ärevusse ajanud.
- Kus see oli? - Jaoskonnas.
Ei, ei. Kuhu Henry ja Dale jahile läksid?
Kerley lähedal.
Mirkwood.
Mis?
Okei.
Minge tagasi jaoskonda. Ma tegelen sellega, olgu?
- Oled kindel? - Jah, jätke kõrvale.
- Ja oi. Nad leidsid Barbara auto. - Mida?
Barbara Holland'i auto. Paistab, et ta tõesti jooksis minema.
Patrullid leidsid selle eile öösel ühest bussijaamast.
Naljakas, eks? Nad teevad meie eest töö ära.
Jah. Naljakas.
Kas ta jättis jälle tabletid võtmata?
Ta on liialt kaua Joyce Byers'iga aega veetnud.
Nii arvan mina.
Mida sa teed?
Mis sa ise arvad?
Tahad talvel surnuks külmuda?
- Ma ütlesin, et ära võta neid maha. - Need jäid ette.
Kaua sa neid üleval tahad hoida? Päriselt nagu?
Tead, on ikka täiega häbi, mida nad selle perega teinud on.
- Mida? - Sattler Company.
Siia tulles käisin karjääri juures ära.
Tahtsin lihtsalt ringi vaadata.
Ma ei uskunud oma silmi. Lihtsalt ei uskunud.
Ei hoiatussilte, ei aedu, ei midagi.
Mu arust tuleks ikkagi vastutusele võtta.
Sellise värava ehitamiseks on palju energiat vaja.
Aga nii pidi juhtuma.
- Kuidas muidu Will sinna sai? - Õige.
Me tahame teada, et kas sa tead kus see värav on?
Aga kuidas sa siis tagurpidi maailmast tead?
Dustin, mida sa teed? Dustin?
- Dustin! - Dustin!
- Pean nägema teie kompasse. - Mida?
Teie kompassid. Kõik kompassid, kohe nüüd!
Mis selles nii põnevat?
- Nad kõik osutuvad põhja, eks? - Jah, mis siis?
- See ei ole õige põhjasuund. - Mis mõttes?
Täpselt nii, nagu ütlesin. See ei ole õige põhi.
Kas te mõlemad olete tõesti nii kõvade peadega?
Päike tõuseb idast, ja loojub läände. On ju nii?
Tähendab, et see on õige põhi.
Tahad öelda, et kompassid on katki?
Kas sa üldse tead, kuidas kompass töötab?
- Näed sa siin kuskil patareid? - Ei.
Ei näe. Sest see ei vajagi seda.
Nõela tõmbab maakera magneetiline põhjapoolus.
Mis neil siis viga on?
Seda ma ei mõistnudki, kuni mäletasin.
Kompassi suunda on võimalik magnetiga muuta.
Kui lähedal on võimas magnetväli,
siis nõel reageerib sellele.
Ja siis mäletasin mida Clarke ütles.
Väraval oleks nii palju jõudu. - Et see häiriks magnetvälja. - Täpselt.
Tähendab, et kui jälgiksime need kompassid põhja...
Peaksid nad meid väravani juhatama.
ÕNNETUSLIK VIGASTUS VÕI SURM. LAS ME VÕITLEME TEIE NIMEL. RAHALINE ABI.
Oot, oot, hei.
- Mida sa siin teed? - Mida sa teed?
- Ei midagi. - Loodan, et see pole minu jaoks.
Mis? Ei.
Ei, ma lihtsalt...
mõtlesin liituda pehmepalli klubiga.
Noh...
mul on väga kahju.
Isegi juba enne, kui sa mind kurikaga ähvardasid.
Okei.
Sattusin paanikasse...
- Ma olin täitsa jobu. - Jah, olid.
Kas sattusid enda vanematega tülli?
Täiega, kuid...
tead, keda huvitab? Mingu pikalt.
On mingeid uudiseid Barbara'st?
- Vanemad kuulsid temast? Või... - Ei.
Hei, kuule.
Miks me ei võiks täna mingit filmi vaadata?
Lihtsalt unustada kõik muu mõneks tunniks.
'All The Right Moves' jookseb ikka veel.
Sinu lemmik poisiga 'Risky Business'ist'?
Jah, ma tean.
Carol arvab, et näen samasugune välja.
Mis sa arvad?
Ma lihtsalt... Arvan, et ei saa.
Mul on selle matusega tegemist olnud...
oma vennaga.
See on talle väga raske.
Jah, kindlasti.
Niisiis...
Peaksin minema.
Vabandust.
Helistan sulle hiljem. Sobib?
Jah. Jah, loomulikult.
Sa tulid siia raha pärast! - Ei!
Raha pärast! Tunnista seda!
Sa ei olnud siin Will'i pärast. Sa ei hoolinud tast kunagi. Mitte kunagi!
Jessas, Joyce, täna olid tema matused. On meil tõesti seda praegu vaja?
- Uskumatu, et ma õnge läksin. - Olen siin, et aidata, Joyce.
- Aidata? - Saaksime seda raha heaks teha.
Oi nagu, sinu võlgade ära maksmiseks?
Jonathan'i kooli saamiseks!
- Ära tee seda mulle. - Tee mida?
- Mulle valetada! - Ma ei valeta sulle!
Jah, aga kuhu ta minna soovib?
- Noh? - Mida?
Kuhu kolledžisse Jonathan minna tahab?
Kui saame selle raha, ükskõik kuhu kurat ta tahab!
NYU, Lonnie!
Ta on tahtnud minna NYU'sse juba 6 aastaselt!
Siis ta lähebki NYU'sse!
Kasi minema.
Kasi minema!
Sa vajad mind siin, Joyce.
Jumal küll. Mul pole sinu järele vajadust juba ammu olnud!
Ei ole? Vaata mis juhtus.
Ära sa üritagi.
- Vähemalt olin mina siin! - Ole nüüd, Joyce.
Vaata ainult ringi.
Kõik su jõulutuled.
Mida kuradit ma arvama pean? Et oled hea ema? Oled omadega läbi!
Äkki olengi. Võibolla olen segane. Või on mul mõistus läinud!
Aga, Jumal aidaku, ma jätan need tuled üles kuniks suren.
kuni on võimalik, et Will on ikka veel kusagil!
Nüüd, kao minema!
Keri välja mu majast!
Pead purkidele pihta saama, eks?
Ei, tegelikult, näed neid purkide vahel olevaid tühimikke?
Ma sihin nendele.
Oled enne relvast tulistanud?
Oled sa minu vanematega kohtunud?
Jah, ma ei ole juba 10 aastasest saadik lasknud.
Mu isa viis mind sünnipäeval jahile.
Pani mind jänest tapma.
- Jänest? - Jah.
Eks ta arvas, et see muudab mind mehelikumaks või miskit.
Ma nutsin terve nädala.
Jessas.
Mida? Olen Thumper'i fänn.
Mõtlesin sinu isa.
Jah.
Eks tema ja minu ema armastasid üksteist mingil ajal...
Mind ei olnud selle juures.
...Jah.
Lihtsalt.. sihi ja lase.
Ei arva, et minu vanemad küll üksteist kunagi armastasid.
Millegipärast nad ju abiellusid.
Mu ema oli noor.
Mu isa oli vanem,
aga tal oli mugav töö, raha, pärines korralikust perest.
Siis nad ostsid tänava lõppu maja...
ja alustasid oma tuumperekonna.
Pekki see.
Jah.
Pekki see.
- "Halloo?" - Hei.
"Jim?"
Jah.
"Miks sa mulle siia helistad? Ütlesin, et ära helista."
Ma tean, tean, tean. Lihtsalt tahtsin...
Tahtsin sinu häält kuulata, ja...
Tahan lihtsalt öelda, et...
isegi peale kõike mis juhtus, ma ei...
Ma ei kahetse midagi.
Ja need 7 aastat, need olid... minujaoks kõik.
"Oled sa joonud?"
Ei.
"Kallikene..."
"Hei, kõik on korras... korras."
Tegelikult tead, ma olen joonud, mul on kahju.
"Jim, ma ei saa..."
Lihtsalt hoolitse enda eest, eks?
Ütle Bill'ile minupoolt tere.
"Oled sa kindel..."
Kui palju veel minna?
Ma ei tea. Need näitavad ainult suunda, mitte vahemaad.
Sa pead ikka rohkem kompasside kohta õppima.
Ma lihtsalt ütlen.
Kuidas me teame, kui me kohale jõuame?
Ma arvan, et portaal teise maailma oleks silmnähtav.
Kas ta ei käitu veidralt?
Sa küsid, et kas veidrik käitub veidralt?
Ma mõtlen, veidramalt kui tavaliselt?
Ma ei tea. Keda huvitab?
Kui kaugele, papa?
Kaugemale, kui kunagi enne.
- Vann? - Jah.
Jah, vann.
On see okei?
Okei.
Mike.
Jah?
Keera tagasi.
Mida? Miks?
Olen väsinud.
Olen kindel, et oleme peaaegu kohal. Kannata veel natuke, eks?
Sa ei öelnudki seda, mida ma siis ütlesin.
Mida?
Eile.
Sa seletasid, et ma ütlesin midagi, ja seetõttu mu pildi tegidki.
Oi, noh...
Ma ei tea.
Ma arvan...
Et nägin seda tüdrukut, tead. Kes tahab olla keegi teine.
Aga tollel momendil...
sa oleksid nagu üksik olnud, või nii sa arvasid.
Ja et sa said iseendana olla.
See on täielik jura.
Mida?
Ma ei püüa olla keegi teine.
Lihtsalt, et ma Steve'iga käin ja et ta ei meeldi sulle...
Tead mida? Unusta see. Arvasin, et see oli hea pilt.
Ta on tegelikult tore tüüp.
Okei.
Eile, selle kaameraga...
Ta ei ole tegelikult selline.
Ta oli lihtsalt kaitsev.
Jah, seda saab ka nii kutsuda.
Ja see mida sina tegid oli siis õige?
Ei, ma ei öelnud nii.
Tal oli õigus vihastada...
Olgu, selge. Kas see tähendab, et ta peab mulle meeldima? - Ei.
Ära võta seda nii isiklikult, okei?
Mulle ei meeldi enamus inimesi. Tema kuulub ka sinna.
Tead, ma juba hakkasin mõtlema, et sa oled tore tüüp.
- Jah? - Jah.
Mõtlesin nagu, et "Jonathan Byers,
äkki ta ei olegi selline tähtis veidrik, nagu kõik teda kutsuvad."
Ma just hakkasin mõtlema ka, et sa oled normaalne.
Ma mõtlesin, et "Nancy Wheeler,
ta ei ole mingi tavaline äärelinna tüdruk, kes arvab, et ta mässab
tehes täpselt seda sama, mida iga teinegi teeb...
niikaua, kuni see aeg möödub ja nad abielluvad mingi kuivikust müügimehega
ja alustavad oma täiuslikult igavat elu tänava otsas.
Täpselt nagu nende vanemad, keda nad enne depressiivseteks pidasid
on nüüd ise samasugused."
Mine ära, Lonnie.
Tõsiselt!
Ma löön su...
ÄRA ÜTLE MIDAGI
(maigutades) Mida?
Jessas küll.
Oi ei..
"Oi, ei"? Mis, "Oi, ei"?
- Me oleme tagasiteel. - Mida?
- Oled sa kindel? - Jah, olen.
Seal on loojuv päike. Me tegime ringi peale.
Alles nüüd panid sa tähele?
- Miks kohe minu peale? - Sest sina oled siin kompassitark!
Mis teie omad ütlevad?
Põhi.
See on arusaamatu.
Äkki värav liikus mujale.
Ei, ma ei usu, et värav.
Arvan, et see on midagi muud, mis kompassidega mässab.
Võibolla siin midagi.
Ei, see peab võimas magnet olema.
See ei ole magnet.
Ta on olnud veirdramalt, kui tavaliselt.
Kui ta suudab uksi paugutada, suudab ta ka kompassi mõjutada.
Miks ta peaks seda tegema. - Sest ta on proovinud meie missiooni nurjata.
Sest ta on reetur!
Lucas, mida sa teed?
Sa tegid seda, eks ju?
Sa ei taha, et me väravani jõuaksime.
Sa ei taha, et leiaksime Will'i.
Ole nüüd Lucas, tõsiselt, jäta ta rahule! - Tunnista seda.
- Ei. - Tunnista!
- Värske veri. Ma teadsin. - Lucas, ole nüüd!
Nägin kuidas ta raudteel oma nina pühkis! Ta kasutas oma võimet.
Jura! See on vana veri. On ju, El?
On ju?
See... ei ole...
ei ole turvaline.
Okei.
Peaks olema korras...
Ei saa olla kindel, aga peaks olema.
Mis kurat siin toimub, Hopper?
Nad panid minu juurde lutikad.
- Mida? - Nad panid lutikad.
Panid valgusti sisse mikrofoni.
Sest olen neil jälil ja nad teavad seda.
- Ma ei tea... - Kes?
Arvasin, et jälitavad sind ka.
Ma ei tea, äkki CIA, NSA, Energia ministeerium... Ma ei tea.
Sa pead mulle seletama seda, sest ma ei...
Ma käisin eile surnukuuris.
Mida?
See ei olnud tema.
Mida?
Will'i keha, see oli võlts.
Sul oli õigus.
Kogu see aeg oli sul õigus.
Mis ma ütlesin? Ta on meid algusest peale keerutanud!
See pole nii. Ta aitas meil Will'i otsida!
Will'i otsida?
Kus ta on siis? Noh? Ma ei näe teda.
- Sa tead küll mida ma mõtlesin. - Ei, ei teadnud.
Ainult mõtle sellele.
Ta oleks saanud kohe alguses öelda, kus tagurpidi maailm asub,
Aga ta ei öelnud.
Ta pani meid ainult peata ringi jooksma.
- Olgu, rahune maha! - Ei!
Ta kasutas meid kõiki!
Aitas meid nii palju, et ta saaks seda mida tahab.
Sööki ja voodit.
- Ta on nagu hulkuv koer. - Käi pekki, Lucas!
Ei! Käi ise Mike. Sa oled pime...
pime, sest sulle meeldib, kui sa ei aja ühel tüdrukul südant pahaks.
Ärka üles mees! Ärka üles kurat!
Ta teab kus Will on,
ja nüüd ta lihtsalt laseb tal seal ära surra.
- Ole vait! - Võimalik, et ta ise on süüdi. - Ole vait.
Me otsime mingit tobedat koletist...
kas sa ei mõelnud hetkekski, et äkki on hoopis tema see koletis?
Ma ütlesin, et ole vait!
- Stopp! - Jätke järele, idioodid.
- Lõpetage! - Mike, tule pealt!
Lõpetage!
Issand!
Lucas! On sinuga kõik korras?
- Lucas. - Lucas, ole nüüd!
- Ärka üles! - Ole nüüd, Lucas!
Miks sa nii tegid?
Mis sul viga on?
Mis sinul viga on?
Mis see on?
Pole aimugi.
Appi! Appi!
Ärka nüüd juba!
Ärka nüüd!
Oled korras?
Lucas, kui mitu sõrme mul püsti on?
Kui palju?
- Las ma vaatan su pead. - Tõmmake eemale!
Lihtsalt... las ma vaatan.
Minge eemale!
- Lucas, ole nüüd. - Las ta läheb.
Las ta läheb, mees.
Kus El on?
El?
- El! - Eleven!
El!
- Eleven! - El!
Eleven!
Mis, oled väsinud?
Ole tasa.
Mida?
Ma kuulsin midagi.
Jumal küll.
Ta on autolt löögi saanud.
Me ei saa teda nii jätta.
Ma teen seda.
- Ma arvasin, et sa... - Ma pole enam üheksane.
Mis see oli?
Kuhu see kadus?
Ma ei tea.
Näed sa veel verd?
Ei.
Jonathan?
Nancy!
Nancy?
Nancy, kus sa oled?
Nancy!
Tõlkinud Lauri. 2018