Max.
Max. Max, hører du meg? Max.
Kom igjen. Åpne øynene. Ja! Ja, Max!
Hører du meg?
Ja! Hold deg våken.
Hele veien, Max.
Kom igjen. Ja.
Ja! Sånn, ja!
Hallo, Lucas.
Ja. Max. Kom igjen. Det er meg. Jeg er her. Jeg er her, Max.
Går det bra med deg? Har du vondt noe sted?
Jeg kjenner ikke så mye.
Kjenner du dette? Kjenner du hånda mi?
-Litt. -Ser du noe?
Det er veldig sterkt lys.
Hei. Du har ikke brukt øynene eller musklene på veldig lenge.
Kroppen din er bare svak, den må bare venne seg til å brukes igjen.
Dette kommer til å gå bra.
Du blir bra igjen.
Jeg visste at du var der.
Jeg visste hele tida at du var der.
Jeg så deg.
Du ventet på meg, og du spilte sangen min.
Har du blitt lei av den?
Har du?
Det viser seg
at jeg all denne tiden
ikke trengte den engang.
Jeg trengte bare deg.
Bare deg.
-Herregud. -Max.
Du er her. Du er faktisk her.
Jeg er her.
Velkommen hjem.
-Det tok sin tid. -Pokker ta deg, Wheeler.
Hvor er jeg?
Ja, det er nok forvirrende.
Du ble jaget av demohunder.
Vi var sekunder unna å bli bikkjemat,
da Mrs. Wheeler kom og…
vasket tøy.
Fy flate! Mamma!
Vecna.
Han blir sint.
Han vil prøve å finne meg.
Han vet at vi rømte.
Hvor er Holly?
Hvor er hun?
Jonathan.
Jonathan. Jonathan.
Jonathan. Slutt.
-Hva? -Om vi blir skadet, så går det dårlig.
Ja, du har vel rett.
Å gud.
Greit. Hva nå?
Noe mer du vil tilstå?
Rygg unna.
Beklager at vi er sene.
-Går det bra? -Ja. Det går bra med oss.
Takk.
Var det rart? Unnskyld. Det var rart.
Jeg… Vi bare… Vi tenkte bare…
-At det var like før vi døde. -Ja.
-Den skjoldgeneratoren din… -Er ikke en skjoldgenerator, nei.
Man skulle trodd at det var noe dere burde ha delt.
-Vi prøvde. -Antennen knakk.
-Hans feil. -Hans.
-Hva var det jeg skjøt da? -Eksotisk materie.
-Og det skal vi vite hva er? -Alt står her. Bare se.
Dr. Brenners notatbok fra 1983. Dette er en gullgruve.
All forskningen hans om porten, hvordan han skapte den, hva den er.
-Jeg tyder den ennå, men… -Man blir kokt i hjernen.
Kort sagt så er Holly ikke på andre siden av veggen.
Hvor er hun da?
Jeg vet ikke… nøyaktig. Men uansett er hun ikke i Opp Ned.
Da han tok meg, åpnet han en fjerde, siste port, og delte Hawkins i to.
Du klarer dette her.
-Hva var det? -Hva da?
Holly.
KAPITTEL SJU: BROEN
Voyager Beta. Noen signaler ennå?
Negativt, Voyager Alfa. Voyager Gamma?
Et feit og digert null her borte.
Ballongeksperimentet ditt mislyktes, knupp.
La oss bare feste antennen på bilen og kjøre.
Som sagt, med tanke på terrenget og Hawkins' skogkledde natur,
er ikke bil den raskeste måten å stedfeste telemetri på.
"Raskeste"? Vi har mekket på ballongopplegget ditt i seks timer!
Ja, men når vi stedfester de tre signalene,
vil jeg kunne finne Dustins posisjon.
Du finner ikke en dritt om vi ikke får signal,
så bare kutt ut
før stjerneeleven din segner om i en grøft.
Kutte, ja…
Lykken står den kjekke bi.
Jeg fant Dustins posisjon.
Slipp ballongene.
-Unnskyld? -Hva for noe?
Vi trenger mer høyde. Slipp ballongene.
Negativ 80!
Negativ 44.
Jeg tar det tilbake, min lille, gale geniknupp!
Takk, Voyager. Beregninger på vei. Vent.
Du skal bli min spion
én siste gang.
Will.
Hopper tok kontakt.
Max er trygg. Hun kom seg ut.
Dette er gode nyheter.
Dette ville aldri ha skjedd om det ikke var for deg. Alt ordner seg.
Men hvor lenge da, mamma?
Om Lucas har rett, er det i dag Vecna kommer til å slå til.
Jeg trodde jeg hadde ham. Men helt ærlig…
Helt ærlig hadde jeg aldri en sjanse.
Og han visste det. Det har han alltid visst.
Det er derfor, av alle i Hawkins, at han valgte meg.
Fordi han visste at jeg var svak, og at han kunne kontrollere meg.
-Det er ikke sant. -Det er det, mamma.
Jeg var karet hans,
et kar som hjalp ham å konsentrere kreftene sine, spionere
og bygge.
"Bygge?"
Tunnelene. De spredte seg ikke ut fra porten på egen hånd.
Hver natt koblet jeg meg inn i felleshjernen og kontrollerte rankene,
og brukte dem til å grave tunnelene og forgifte vår verden med Opp Ned.
Veldig mange har dødd på grunn av meg.
Og om jeg kunne gjøre alt det,
hva kunne han gjort med 12 til som meg?
Hør på meg nå.
Ingenting av det som har skjedd, er din feil. Hører du meg?
Og denne store planen hans…
Han får ikke 12 kar eller hva enn han kaller dem,
for han har mistet Holly, og hun vet hvor de andre er.
Vennen, dette er ikke over. Ikke på langt nær.
Du tar feil. Du tar feil, mamma.
Det er min feil.
Nei. Nei, vennen.
Kjør!
Jeg så ikke hvor Holly ville våkne.
Men jeg tenkte
at hvor enn Vecna hadde henne,
så måtte det være i Opp Ned.
Så…
Jeg ba henne bare komme seg hjem.
Hjem? Som i vårt hjem?
Da må vi tilbake i Opp Ned.
-Hvor er nærmeste revne? -Ved Cornwallis.
-Rundt 2,5 km herfra. -Lucas, hører du?
-Robin. -Ja.
Lucas!
Erica, jeg kan ikke snakke nå.
Vecna har drept soldatene, så det blir lettere å komme inn i MAC.
-De har nok forsterkninger. -Jeg kan nå gjennom en plate.
Sier du at Holly er fanget under en stålplate?
Det høres kanskje urovekkende ut,
men hun ligger ikke klemt under en diger stålklump. Hun… Hvordan sier jeg det?
-Det er en verden under vår… -Under platene.
Opp Ned.
Den er som Hawkins, bare mye kjipere.
Folkens. Dette kommer dere ikke til å tro,
men Erica og Mr. Clarke har funnet Dustin og de andre.
Det blir mye lettere for dem enn for oss å finne Holly.
Vi må skynde oss. Vi har fått selskap.
Hei, hei. Går det bra?
-Det går bra, Michael. -Nei, med all respekt, det går ikke bra.
Du kan få infeksjon, blødninger. Du kan slutte å puste.
Om du tror jeg blir liggende i senga når datteren min trenger meg,
så har du gått fra vettet. Kom igjen.
Mamma, mamma. Hun har rett.
Det går bra. Bare gå.
Du reddet oss.
Du reddet oss. Og ved et mirakel er du fortsatt her.
Men nå må du stole på at vi klarer å gjøre resten.
Det kan være flere av de greiene der ute.
De kalles demogorgoner.
Det er så mye jeg må fortelle deg om Opp Ned og om Ell,
men akkurat nå må du bare vite
at denne gruppen reddet Will da ingen andre kunne det.
Vi gjorde det. Og vi skal gjøre det samme med Holly.
Vi skal få henne tilbake til deg. Jeg lover. Ok?
Ja?
-Mr. Clarke, takk for hjelpen. -Ikke takk meg ennå.
Vi fant ut at Dustins posison er her, akkurat der jeg står nå.
Men da vi kom frem, var han borte.
Han ville ikke vært her, men under.
Unnskyld?
Har du ikke sagt det?
-Jeg… -Hva da?
Fy flate.
Hei, her borte!
Jeg hører ham!
Jeg hører Dustin!
-Jeg hører ingenting. -Rolig.
Er det noen der? Jeg gjentar, dette er Dustin.
Det er Mike. Holly har flyktet fra Vecna,
og hun er på vei hjem til meg i Opp Ned. Du må dit så fort som mulig. Mottatt?
Holly er ikke hjemme. Vi fant henne. Jeg gjentar, vi…
Dustin, jeg mister deg.
Dustin?
Holder jeg på å bli gæren, eller sa han at han fant Holly?
-La oss gå langs veggen her. -Hvorfor er hun på laben?
Laben må ha vært på vei hjem til meg.
Møtte hun bare på Dustin? Hva er oddsen?
Lav som pokker, men vi trenger litt flaks nå.
Amen.
Jeg er fortsatt ikke helt med. Er Dustin under de platene?
-Ja. -Men ikke klemt.
Vent. Vent.
Ja, det er kameraer over hele den revnen.
Jeg har en gammel spektrumanalysator.
Om jeg finner RF-signalet, kan jeg blokkere overføringen.
Kult.
Jeg tror du overanalyserer.
Sier du at Alford ikke ville ha doblet scoren?
Fire-seks fra banen.
Reggie blir noe helt for seg selv. Merk mine ord.
Walsh kan aldri ta…
Dette er bare barnematen.
-Kommer du, knupp? -Skal vi inn dit?
Vi skal inn dit.
Steve!
Dustin!
Steve!
Nancy! Holly!
Jonathan!
-Er det trygt å puste her inne? -Uvisst.
Ok.
Mike, finner du noe der nede?
Mike? Mike!
Fant ham.
Godt å se dere.
Nancy?
Hvor er hun? Hvor er Holly?
-Hva var det? -Hva da?
Holly.
Nancy! Nancy!
-Holly! Holly! -Nancy, hjelp!
-Nancy, hjelp meg! -Holly!
Nancy! Vær så snill!
-Holly! -Nancy!
Det var som om noe holdt tak i henne, men man så ingenting.
Det var ham.
Vecna. Det måtte være ham.
Mike?
Går det bra med Holly? Hører du meg, Mike?
Jeg gjentar, går det bra med Holly?
Ta det med ro, Holly.
Det hele er snart over.
Det var en slags demon, fra den andre verdenen.
Han kan kontrollere monstre,
flytte på biler, slokke branner.
Kuler gjorde ham ingenting. Ingenting gjorde ham noe.
Det var ikke en kamp.
Det var et fordømt blodbad.
Først mutantbikkjer på sykehuset. Og nå en demon på MAC?
Skal du si hva som kommer ut nå, eller skal vi bare vente og se?
Mulig du ikke ser det, men vi har litt få menn.
Forsterkninger er på vei.
Om du har flere ønsker, snakk med kommandanten.
Jeg vet jo ikke hva jeg kjemper mot.
Du kjemper ikke mot noe. Dette er ikke en krig, men et søk.
Om noe står i veien, drep det. Ellers må du bare finne jenta.
Ja, finn jenta. Er det alt du klarer å si?
Har du en snor i ryggen, eller?
Alt som har skjedd her, er på grunn av jenta.
Om du hadde gjort jobben og funnet henne,
ville jeg sluppet å gjenta meg, og monstrene ville vært i Moskva
og drept sovjetere og ikke amerikanere.
De døde mennene, barna, blodet deres er på dine hender, ikke mine, løytnant.
Med mindre du vil dele skjebnen deres, bør du passe på hva du sier.
Lt. Akers, dette er Bravo Én. Hører du meg?
Ja, hva er det?
-Vi har et revnebrudd på den gamle laben. -På vei.
-Går det bra? -Max.
Jeg lar deg være alene et øyeblikk, og så blir du til en heksemester?
Det var litt mer enn bare et øyeblikk, og jeg er ikke heksemester.
Det så sånn ut for meg.
Vil du ta en omvisning?
Jimmy stakk av før karantenen, så vi bare flyttet inn her.
Kjelleren er skjult bak bokhyllen. Ikke akkurat Bat-hulen, men det funker.
Vi sender fortsatt fra stasjonen. Robin er DJ.
-Rockin' Robin. -Ja, beklager.
Steve er lydmann. Se her.
Du… Vi skal få Holly tilbake.
Hun er helt alene der inne, Lucas.
Alene med det monsteret.
Jeg var så sikker på at hun ville komme seg ut.
Jeg var så dum.
Du måtte prøve.
Jeg burde ha blitt der.
Jeg burde ha beskyttet henne.
Da ville vi vært fortapt.
Du har vært i sinnet hans. Du kan hjelpe oss å slå ham.
Nei. Jeg kan ikke det.
Jeg vet ikke hvor Holly er engang.
Heldigvis gjør jeg det.
Jeg vet hvor hun er, men utfordringen blir å komme dit.
Jeg må vise dere noe.
Ok.
Dette er Hawkins, og dette er Opp Ned.
Vi har alltid trodd at Opp Ned var en dimensjon åpnet av Brenner,
men det er faktisk en bro.
Helt konkret en interdimensjonal bro som lager revner i romtiden.
Den er veldig ustabil, men holdt sammen av eksotisk materie,
som vi fant rett over laben.
I teoretisk fysikk
-kaller de dette… -Ormehull.
Dette ormehullet knytter sammen Hawkins
og en annen verden som jeg har kalt Avgrunnen.
-Hvorfor det? -Det er ren kaos og ondskap.
-Unnskyld? -D&D.
-Herregud. -Jøss.
Jeg mener at Avgrunnen er hjemmet til demogorgonene,
rankene, hjernesugeren og alt det ekle vi fant i Opp Ned.
Det var dit du forviste Henry.
Han ville blitt der, om det ikke var for Brenner.
Han fikk meg til å finne Henry.
Da du fikk fjernkontakt med Avgrunnen, så ble broen dannet.
Henry og monsterhæren hans har brukt den
til å komme tilbake til Hawkins.
Vi slo Vecna i fjor, men han flyktet bare tilbake til Avgrunnen for å slikke sårene.
-For en pingle. -Vecna har bare gått i skjul i himmelen?
Forklarer at vi aldri fant noe.
-Hvorfor badene ikke funket. -Hvorfor Holly falt.
-Hvorfor tok han barna med dit? -Samme grunn som med meg.
Barnesinn er svakere, ikke sant? Lettere å forme og kontrollere.
Han styrte tankene og kreftene sine gjennom meg, og han gjør det med barna.
Hva mener du? Hva vil han gjøre?
Flytte verdener.
Holly sa at Henry sa til barna
at han ville hjelpe dem å trekke verdener inntil hverandre.
Jeg forsto ikke hva han mente da, men…
Han vil flytte Avgrunnen. Kaste den på Hawkins.
Nei, ikke kaste. Slå sammen.
Henry slikket ikke sine sår i Avgrunnen. Han lagde revner
og svekket Avgrunnen, som han gjorde med Hawkins.
-Så når de kolliderer… -Blir de ett.
Han gjenskaper verden.
Hvor lang tid vil det ta? Å flytte verdener?
Snakker vi… Eller vil det ta tid?
Vi får håpe vi har tid, for om dette stemmer,
må vi finne veien inn i Avgrunnen,
befri barna og drepe Vecna før verdenene blir ett.
Og om teorien min stemmer, vil han flytte verdenene i kveld.
-Har jeg nevnt at jeg hater teorien din? -Jeg også.
Jeg hater alt dette her.
Men nå vet vi hva vi står overfor og hva vi må gjøre.
Vi trenger bare en plan.
Jeg beklager.
Jeg mener ikke å snoke, men…
Alle er så bekymret.
Vil hun klare seg?
Men du har sagt til henne at denne Max bare var et monster?
-At det lurte henne og løy. -Selvsagt.
Jeg har prøvd alt, men hun vil ikke lytte.
Vi trenger henne i kveld, ellers går dette ikke.
Hva sa denne Max til henne?
Fryktelige, fæle ting.
Hun sa at jeg kidnappet dere.
-Hva? -Du reddet oss.
Jeg vet det.
Det er ikke engang det verste.
Hun sa at jeg ikke ville redde verden, men gjøre ende på den.
-Hvordan kunne hun tro det? -Hun er dum som et brød.
Nei, hun er ikke dum, Thomas.
Dette monsteret er utrolig mektig og jobber for Den sorte tingen.
Hun har fordervet Hollys sinn
og dratt henne ut av lyset og inn i mørket sitt.
Kanskje vi bare burde gi opp og dra hjem, da.
-Hjem? -Være med foreldrene våre.
Da dør vi.
-Hva feiler det deg? -Hold kjeften, dust.
La oss ikke vende oss mot hverandre. Jeg vet dette er vanskelig.
Men kanskje Derek har rett.
Kanskje jeg har mislykkes, og så har Den sorte tingen vunnet.
Vi kan ikke la den vinne.
Ok? Vi nekter.
Du kjenner ikke Holly som oss.
Vi har vært bestevenner siden barnehagen. Debbie er nest beste.
-Hun digger Josh. -Ne-hei!
-Jo. -Gjør hun vel.
Kanskje vi kunne hjulpet henne om vi hadde pratet med henne.
Vi kan føre henne inn i lyset igjen.
Mary har rett. Vi klarer det.
-Inn i lyset igjen. -Inn i lyset igjen.
Inn i lyset igjen. Inn i lyset igjen.
Og overvåkningskameraene og skyttergravsdekselet…
-Ikke boltesaks. -Det kan du trygt si.
Hun begynner å bli uforsiktig.
-Slurvete. -Kan være et av monstrene.
Et monster som ødelegger hengelåser og kameraer? Jeg tviler.
Det er henne.
Samle resten av teamet. Vær beredt. Vi går inn.
På basen i Opp Ned er det et helikopter som vi kan ta.
Vi flyr opp til Avgrunnen, dreper mis- fosteret, redder barna og flyr ned igjen.
Hvem skal fly, tenker du?
-De har vel piloter. -Sikkert.
-Vi tvinger en til å fly. -Kidnapping igjen.
-Hvordan skal piloten fly inn i revnen? -Hva mener du? Vi flyr bare inn.
-Hva? -Idiot.
Flyr bare inn?
Rotorene er 12 meter brede. De får ikke plass.
Steve hører det og går inn likevel.
-Hva er galt med deg? -Det er morsomt.
Hold tåta.
Om noen andre har en magisk bønne som jeg ikke vet om, er jeg lutter øre.
Ellers er det bare en sjanse vi må ta. Fly eller dø.
-Fly eller dø. -Da dør vi, da.
Vi dør ikke om vi forplikter oss til en plan.
-Kan vi vurdere flere alternativer… -Ja. Da dør vi, da.
-Du sa vi må fly opp… -Ikke gjør det der, Jim.
-Dere hører ikke på hverandre. -Hvordan gjør du det?
"Magisk bønne…"
Kan vi komme på sporet igjen?
-Skal vi ikke prøve noe engang? -Jim…
-Kan vi ikke bare… -Vi trenger ikke magisk bønne.
-…et fly! -Nei…
Vi trenger ikke magisk bønne!
Unnskyld. Vi… trenger det bare ikke.
En magisk bønne. Vi har en bønnestengel her.
Denne lommelykten er radiotårnet, og trappetrollet…
er broen.
Vi når aldri Avgrunnen fra tårnet.
Men Max sa at Vecna drar verdenene mot hverandre.
Si at vi lar ham gjøre det.
Og så venter vi, og venter,
mens han drar dem tettere og tettere sammen,
til tårnet stikker ut av en revne,
og pang! Ell gjør meditasjonsgreia si, kommer inn i Vecnas sinn og angriper.
Ta den, din kødd.
Og så stopper vi verdenen frå å flytte på seg.
Der, voilà! Vi har en bønnestengel. Perfekt.
Vi må bare klatre opp den til Avgrunnen.
-Jeg liker det. -Det er ikke helt hinsides.
-Takk. -Men det er et problem.
Jeg kommer ikke inn i Vecnas sinn. Han er for langt unna.
Kan du ikke bare prøve? Kan du spise masse søppelmat eller noe?
Eller… Vi får deg nærmere.
Laben i Opp Ned er under skjulestedet hans, frosset i tid.
Alt burde være der etter Brennes eksperimenter.
Badekaret.
Om du kommer inn i sinnet hans, kan jeg lede deg.
-Jeg kjenner det syke sinnet inn og ut. -Jeg burde bli med.
Planen avhenger av å stoppe Henry, og Jane er alene.
Det må ikke være sånn. Jeg kan følge etter henne inn i sinnet hans.
Vi kan tilintetgjøre broren vår, sammen.
Greit. Jeg digger det.
Søstre dreper bror, vi redder ungene, heltene kommer hjem.
Om Lucas har rett, har vi dårlig tid, så vi må være kjappe.
Én siste ting. Prikken over i-en.
På vei ut så kan vi slippe en bombe ved den eksotiske materien.
Stiller inn en klokke, flykter fra Opp Ned.
Broen kollapser, og med den,
Avgrunnen, demoene, hjernesugeren. Alt blir borte.
Avgjørende seier.
Holly! Holly!
Hei. Det går bra. Du er trygg.
Du er trygg nå. Du er med oss. Ok?
Velkommen tilbake, Holly.
-Velkommen. -Velkommen.
Hvor er han?
Herr Hva?
Nede.
-Han er urolig for deg. -Veldig.
Nei, nei. Mary, du må høre på meg.
Herr Hva lurer oss. Han skal ikke redde oss.
-Han… -Kidnappet oss?
Han prøver å ødelegge verden? Herr Hva har fortalt alt.
Det er løgner. Onde, ekle løgner!
-Nei! Det er ikke… -Den der jenta du møtte. Max.
Hun er ikke menneske. Hun er et monster.
-Hun har forvirret sinnet ditt. -Det er ikke sant. Max er en venn.
Hun hjelper oss.
Hun hjelper oss å komme hjem til familien.
Vi er fanget. Fanget i sinnet til herr Hva.
Ingenting av det dere ser er virkelig!
Dere må tro meg.
Vær så snill.
Dere må tro meg. Dere må tro meg.
Derek.
Derek, si det.
Si det. Si det!
De har rett, Holly. Max løy for oss.
Jeg forstår ikke.
Alt hun har vist meg…
virket bare så ekte.
Jeg skulle ikke inn i skogen.
Men jeg gikk likevel, og…
Og jeg føler meg så…
Så dum.
-Du er ikke dum, Holly. -Dette er ikke din feil.
Holly.
Det viktigste er at du er her. Du rakk det akkurat…
Holly, slutt!
Drittkjerring! Ta henne!
Ta henne!
Jeg hadde håpet på en litt mer delikat landing, men…
Det får vel duge.
Bare hyggelig.
Av alle hun måtte dra med, så måtte det bli henne.
Ell stoler på henne. Vi burde det.
Nei, hun pønsker på noe. Jeg er helt sikker. Jeg bare…
Ell hører ikke på meg.
Hva skjedde med dere to der nede?
Hun tror ikke at jeg tror på henne.
-Det er ikke sant. -Selvfølgelig ikke.
Har du sagt det, da?
Hun tror hun er uovervinnelig, og det stemmer ikke.
Det var ikke det jeg spurte.
Jeg kan fikse ting mellom oss på andre siden av dette,
men nå må jeg bare passe på at hun kommer ut i live.
Om denne Kali gjør ett dårlig trekk, skal jeg drepe henne.
Jeg dreper henne. Uten å nøle.
Om noe skjer med Ell i karet, drar jeg henne opp.
Jeg kan ikke miste henne, Joyce.
Jeg kan ikke.
Ett siste søk.
Jeg får hodepine av å prøve å forstå dette her.
Men jeg fikk G- i fysikk, så jeg stoler på nerdene.
Tror du den vil funke? Planen, altså?
Den må jo det, sant?
Skulle bare ønske jeg ikke satt fast her. Jeg føler meg ubrukelig.
Ell og Kali trenger deg i sinnet. Jeg er ubrukelig.
Du kan dra til Avgrunnen.
Det er for risikabelt.
Det er midt i felleshjernen. Jeg vet ikke hva som vil skje.
Sist ble jeg brukt som spion og holdt på å få deg drept.
Du reddet meg også, husker du?
Og jeg har holdt på å bli drept så mange ganger av denne kødden,
så jeg er vant til det.
Hvordan overlevde du i sinnet til Henry?
Jeg hadde bare flaks.
Jeg fant en hule.
Det var et gammelt minne som han var livredd for.
Han ville ikke gå inn. Det skremte vannet av ham.
Under alle de arrene så er han fortsatt menneske.
En psykopat med et gudekompleks, men…
menneske.
Vi er vel alle redde for noe.
OPERASJON BØNNESTENGEL FORBEREDELSE
Hvordan går det med maskineriet ditt?
Bare tenk at denne sykkelbjellen er bombens fjernutløser.
Når denne ledningen berører denne krigeren her, pang.
Genialt.
Men jeg vet ikke om vi kan sprenge Opp Ned til Butthole Surfers liflige toner.
Jeg bygde bomben. Jeg velger låta.
Du kan velge låta.
Du må bare følge én regel. Den må være bra.
Den er dødsbra!
Om man skal redde verden, så har den litt å gå på.
-Hvilket album velger du? -The Replacements. Fins ikke bedre.
Det holder, Pål Bang-Hansen.
Hei. Hei!
Har du håndtert en sånn før?
Ikke egentlig, men du vet, luftgevær, Duck Hunt.
-Duck Hunt. -Han er utrolig god.
Men jeg har en bedre idé. Kom.
Disse er mer dødelige enn de ser ut.
Er du sikker?
-Dustin? -Ja?
Angående noe av det jeg sa i sted. Jeg bare…
-Det går helt fint. -Nei…
Det går ikke fint.
Eddie…
Han reddet ditt liv.
Alles liv.
Og jeg vet hvor viktig han var for deg. Jeg kan ikke forstille meg smerten.
Men i stedet for…
…å bare støtte deg, så…
Jeg ble bare sint. Jeg tror…
…jeg ble sint fordi…
ting var annerledes.
Fordi…
…jeg savnet deg.
Jeg savnet bestevennen min.
Jeg savnet bestevennen min også.
Forresten er ikke Rubiks kube en god måte å måle intelligens på.
Og bønnestengelplanen din? Helt genial.
Vel… Jeg har lært av de beste.
Det er sant.
Et lite lyspunkt. Om det går dårlig, dør vi begge to.
Dør du, så dør jeg.
Porten åpnes om fem, fire, tre, to…
Sesam, lukk deg opp.
Tok deg!
Vi har portsignalet. Jeg gjentar, portsignalet er i boks.
Si til knuppen at timingen er helt smask!
For julenissens slede…
…er straks klar.
Jævla dritt!
Å gud! Å gud!
Hvorfor? Hvorfor må du gjøre dette nå?
Liker du meg ikke, eller?
Det er ikke meg! Det er ikke jeg som…
-Hei, søster. -Ikke jeg som…
Hei.
Har du gjort dette før?
Delt sinn på denne måten?
Har du?
Med andre synske venner, alltid.
-Jeg er glad jeg er her. -Jeg også.
Selv etter i går?
Har du tenkt over det?
Hva det hele betyr?
Jeg tenkte at om vi sprenger broen, så sprenger vi laboratoriet til dr. Kay.
-Vi avslutter eksperimentet. -Kay lager bare ny lab.
-Da dreper vi henne. -Hun blir erstattet, som Papa.
Vi kan dra vekk og gå i skjul.
Et sted med minst én foss?
Det er en fantasi, Jane.
Om du flykter med Mike, så er du trygg litt.
Men når de finner deg,
så dreper de Mike, som de drepte vennene mine.
Så tar de deg, og med ditt blod
skaper de flere barn som vil lide slik vi led.
Og med disse barna vil de åpne flere porter og verdener.
Ser du ikke det?
Det er en syklus.
En fryktelig og ond sirkel.
Men vi kan stoppe den.
I kveld.
Hvordan?
Når vi har drept broren vår og barna er reddet,
så drar vi ikke med de andre
Vi blir på broen.
Når Opp Ned forsvinner…
gjør vi det også.
Det er eneste utvei, Jane.
Eneste utvei.
Ferdige med å meditere, damer?
For julenissens slede er klar til å fly!
Mamma?
Tidligere i dag, da du spurte meg hva som skjedde i sinnet til Vecna,
så fortalte jeg ikke alt.
Når Vecna angriper,
svekker han deg ved å vende ditt eget sinn mot deg,
ved å ta ut alt inni deg som gjør vondt.
Så jeg kjempet imot ved å tenke på gode minner,
minner fra da jeg var barn,
og når jeg ikke var redd, og når jeg var aller lykkeligst.
Det var sånn jeg fikk kontroll i MAC-Z
og drepte de demoene.
Jeg trodde det ville funke på Vecna. Men han kom forbi det.
Og han viste meg ting, mamma.
Han viste meg helt fryktelige ting.
Nei, hør på meg.
Uansett hva han viste deg, var det ikke virkelig. Han lurer deg.
Nei, han gjør ikke det.
Det han viste meg…
Det kom ikke fra ham.
Det kom fra meg.
Han ser alt, mamma.
Han ser tankene mine.
Han ser minnene mine.
Og han ser hemmelighetene mine.
Men Max sa at han er redd også. Det betyr at jeg kan slå ham.
Men for at jeg skal gjøre det,
så må du vite at…
Jeg tror du må vite sannheten.
Beklager. Vi hørte fra Hop nå.
Det har gått 15 minutter. Vi burde dra om fem.
-Går det bra? -Ja, vi kommer straks.
Vent.
Du må også høre dette.
Alle må det.
Jeg…
Jeg har ikke fortalt dette til dere
fordi…
Fordi jeg ikke vil at dere skal se annerledes på meg.
Men sannheten er…
Sannheten er at jeg er det.
Jeg er annerledes.
Jeg bare…
Jeg bare lot som at jeg ikke var det fordi jeg ikke ville være det.
Jeg ville være som alle andre. Jeg ville være som vennene mine og…
Og jeg er som dere.
Jeg er som dere på nesten alle måter. Vi liker å spille D&D til langt på natt.
Vi liker gamlinglukten i kjelleren til Mike.
Vi liker å sykle til Melvald's for å kjøpe milkshake.
Og vi liker å gå oss bort i skogen
og krangle om hva vi skal leie i videosjappa,
og velge Det runde bord hver gang.
Og vi liker sjokolade i popkornet, med ekstra smør.
Og vi liker å drikke cola med bruspulver.
Og vi liker sykkelløp og å byttelåne tegneserier
og NASA og Steve Martin og frokostblanding og…
Akkurat de samme tingene.
Jeg bare… jeg bare…
Jeg…
Jeg liker ikke jenter.
Altså…
Jeg gjør jo det. Bare ikke som dere liker jenter.
Og jeg var forelsket i noen,
selv om jeg vet at de ikke er som meg.
Men så skjønte jeg at det var min Tammy.
Det handlet altså aldri om ham.
Det handlet om meg.
Og jeg tenkte at jeg endelig var tilfreds med meg selv, men så i dag…
I dag så viste Vecna meg hva som ville skje
om jeg fortalte dere sannheten.
Han viste meg en fremtid, og i denne fremtiden
var noen av dere bare bekymret for meg.
For at ting skulle bli vanskeligere.
Det får meg til å føle at det er noe galt med meg.
Så jeg dytter dere unna.
Og med resten av oss, så bare glir vi fra hverandre,
mer og mer og mer, til jeg er alene.
Jeg vet at dette ikke har skjedd, og Vecna ser ikke fremtiden.
Men han ser i sinnet vårt. Han vet ting.
Og det føltes bare så ekte. Det føltes så virkelig.
Will. Du må høre på meg.
Det kommer aldri til å skje.
Du mister aldri meg.
Aldri.
Ok. Ok.
Og du mister aldri meg.
Eller meg.
Du trengte ikke sannhetsserum, du.
Unnskyld. Dette suger, men du må bare klemme meg.
Å, Max.
Bare forestill deg at jeg klemmer deg skikkelig nå.
Ok.
Ell.
Du er sterk nok til å slå Vecna.
Men han kan komme til den fysiske verden,
og vi må være klar der også.
Vi har kuler og ild, men det hjalp ikke de soldatene.
Jeg må være der.
Og jeg er klar.
Jeg er klar for å vise ham at jeg ikke er redd mer.
Det er bekreftet. Anderson har bekreftet det.
Mottatt, Bravo Én. Oppretthold overvåkning. Over.
McConnell. Har vi en leveranse i kveld jeg ikke vet om?
Negativt.
Hva driver du med, kompis?
Nå blir det show, knupp!
Mellon.
Å faen!
-Unnskyld meg! -Første port klarert.
To fiender, tårn, klokken ti og elleve.
Nå kommer moroa.
-Kom igjen! -Kom igjen!
Kjør!
Ja!
Herregud.
Går det bra med alle sammen?
-Ja. -Går det bra med dere?
-Bra skutt. -I like måte.
Jeg trodde at det var den enkle biten.
Det var det.
Er du klar?
Klar.
Tiden er inne.
Tekst: Ekaterina Pliassova