Hej.
Jag vet att du är rädd och arg, men vi är här för att hjälpa dig.
Du, Derek…
Du gör bara dig själv illa.
Lugna ner dig, så att vi kan prata.
-Vet du vem jag är? -En ond typ som kidnappar barn.
Jag förstår varför du tror det, men jag är inte ond.
Jag är en helt vanlig mamma.
Det där är min son Will.
Zombiepojken.
-Vet du varför han kallas så? -För att han dog och återuppstod.
Vad många inte vet är att när han försvann,
så var det ett läskigt monster som tog honom.
Och nu är det monstret ute efter dig.
Jag vet. Herr Vadå sa det. Det är därför ni måste släppa mig.
Herr Vadå är inte den han utger sig för att vara.
Han ljuger. Det är han som bestämmer över monstren.
Det var därför vi tog hit dig.
Det var säkert, tills han hittade oss. Och nu måste vi flytta dig igen.
Om jag släpper loss dig, följer du med oss samarbetsvilligt då?
Snälla.
Bra.
Du är väldigt modig, det ska du veta.
Väldigt…
Mamma!
-Släpp mig! -Derek, snälla.
-Stäng dörren! -Hjälp!
Släpp mig!
-Ligg kvar. -Låt mig vara!
Hjälp! Jag blir kidnappad!
Släpp mig!
Mamma, repet!
Släpp mig! Här har du!
-Försök ta dig förbi oss, dumskalle! -Fan också…
Hon ljuger inte för dig.
Herr Vadå är ondskefull. Det är hans monster.
Skit på dig!
Men, va?
Du är dödens, dumskalle.
-Du är sjuk i huvudet och ska i fängelse! -Ett monster är på väg.
-La, la, la… -Derek!
Kom ner.
Jag hör ingenting. La, la, la…
Stanna där!
Vill du ha honom får du ta dig förbi mig först!
Vi fick honom!
Den är på väg mot oss!
Vad gör du? Vänd!
Är inte portar som en Bopper? Knaprig och seg på utsidan.
Men i mitten finns en krämig fyllning.
Vad snackar du om?
Om vi kör snabbt nog kan vi göra hål i porten
och följa efter Demo på hemmaplan i Upp och ner.
-Hela vägen hem. -Signalen avtar!
-Vad händer om vi kraschar? -Man kraschar inte in i en Bopper!
Den är nästan borta!
Gör det.
Herregud!
-Herregud! -Jag fixar det här.
Åh, nej…
Det kommer inte att gå. Stanna!
Sakta ner! Herregud!
-Herregud! -Håll i er!
Vi är inne!
Signalen?
-Den är stark. -Åh, herregud!
Vi har dig, din jävel!
Will!
Jag är här. Det är ingen fara.
Jag har dig.
Jag har dig, älskling.
DEL FYRA: TROLLKARLEN
Hockety-pockety?
Ja, ja, det är rätt.
Hockety-pockety wockety wack Stort och smått och pick och pack
Nu kommer jag till dig, pojken, snart Akta, det går med fart
Tyst!
Jelly!
-Alan Miller? -Förlåt, men vad gäller saken?
Det gäller er dotter.
MILITÄRPOLIS
ROANE HILLS KYRKOGÅRD
-Den genar genom kyrkogården. -Countyt tar slut där.
-Blir den aldrig trött? -Tvärtom, tyvärr. Han ökar farten.
-Va? -Signalen blir svagare.
Du måste skämta.
-Går bilen snabbare? -Vi får se.
Henderson, hur ser det ut?
-Henderson… -Det brusar. Jag hör inte signalen.
-Lyssna ordentligt. -Vill du prova?
-Jag kör! -Kör du, så navigerar jag.
-Vad är det? -Jag vet inte.
Steve, sakta ner.
Är den framför oss?
-Steve! -Akta!
-Steve, akta! -Fan…
Jonathan, det här är mamma. Svara.
Jonathan, svara.
Jonathan, Nancy, Dustin, det här är Joyce. Svara.
Hej. Får du tag i dem?
Då tog de sig i alla fall igenom. Vill du se vart de är på väg?
Vad är det?
Jag vet inte, men jag kände att det var viktigt för honom.
-För Herr Vadå? -Han heter egentligen Henry.
-Eller Vecna. -Eller Ett.
Det är för många namn.
Kan inte du hålla tyst och lyssna, bara?
Det kändes som att han inte ville ha mig där.
Jag skulle inte ha sett det.
Du har aldrig varit lika nära bikupemedvetandet.
Den var bara nån meter bort.
När en signal är för stark för radiostationen överbelastas systemet.
Jag tror att du var med om samma sak.
Du fick inte bara kontakt med medvetandet.
Du kopplade upp dig direkt mot driftcentralen.
-Var var Holly? -Hon var…
Hon var fångad i en spira.
Hon var som en del av den, som om den gjorde nåt med henne.
Och jag såg fler.
Tre till.
Var inte Vecna bara ute efter dumskallen?
Jo, men jag fick bara veta det för att Derek gick förbi.
Slumpartad tajming.
-Hörde du? Slumpartad. -Jag vet inte vad det är.
Jag gillar inte att det finns fler spiror.
Först kidnappar Vecna Holly. Dagen efter tre till.
Det eskalerar. Han vill ha fler.
Åtta till, om det här stämmer. Det blir sammanlagt 12.
Vad tänker han göra med dem? Varför just barn?
-Och varför 12? -Ingen aning, men vi måste stoppa honom.
Dustin och de andra måste hinna fram till Holly.
Om vi vet vilka han är ute efter, kan vi ta med dem härifrån.
-Och utom räckhåll för Vecna. -Karantänen, då?
-Inte bara det. -Vi har fler problem.
Vi såg soldater sätta Debbie Miller och ett gäng andra barn på en buss.
Vi följde efter, och ännu fler barn lastades ombord.
-Jag tror inte att de skulle till skolan. -Det finns fler som är ute efter barnen.
Elva var hos familjen Wheeler när Holly försvann.
Ett dygn senare är tre barn till försvunna.
Det finns 73 barn i Hawkins i åldrarna nio till tio.
Om mönstret stämmer finns nästa måltavla i den gruppen.
Och teorin är att Elva har tagit barnen? I vilket syfte?
Om de ska dödas eller skyddas är irrelevant.
Var är barnen nu?
De är framme vid MAC-Z när som helst nu. Ni ska dit.
-Jag borde leta upp löjtnant Akers… -Då hittar ni en död man.
Inställ er vid MAC-Z, översten.
Generalmajoren.
Med all respekt, barnen är i fara. Att använda dem som lockbete verkar…
Hur verkar det, sergeanten?
Vårdslöst.
Det är bara vårdslöst om ni inte kan skydda dem.
Menar sergeanten att han inte kan skydda dem?
Nej.
Bra.
Förlåt om jag skrämdes.
Jag har inte sett nån på väldigt lång tid, så…
Jag blev nog lite ivrig.
Såret ser inte så djupt ut. Det behöver inte sys.
Men det svider, va?
Du kan prata med mig.
Jag bits inte.
Du minns väl mig?
Jag har varit hemma hos er många gånger.
Du är Max.
Max Mayfield. Du har alltid din skateboard och Walkman med dig.
Precis.
-Men… -Vad gör jag här när jag ligger i koma?
Det är en väldigt rimlig fråga.
Vi måste gå. Det är inte säkert här.
-Vart ska vi? -Hem till mig.
Jag skulle träffa Henry här. Känner du honom?
-Det kan man säga. -Han lämnade en lapp.
Han bad mig att komma till X:et. Jag tror att han är i fara.
Han är mycket, men inte i fara.
-Det står… -Jag vet vad det står.
Hur vet du att han inte är i fara?
Jag vet vad som står på lappen. Jag skrev den.
Jag hänger inte riktigt med…
Förlåt.
Jag ville inte ljuga, men det var viktigt att du kom hit.
Du är en av dem, va?
-En av dem? -Monstren.
-Ser jag ut som det? -Du kanske är förklädd.
Du klär dig konstigt och ligger i koma.
Okej.
Skulle ett monster veta att din bror ville skaffa tuppkam,
men att din syster räddade honom från att skämma ut sig
mer än nån annan förstaårselev i historien?
-Vad hade tuppkammen för färg? -En het orange nyans.
Jag tycker personligen att "het" är ironiskt i sammanhanget, men…
Jag får ofta höra att jag är negativ, och jag är bara ärlig.
Kom.
Välkommen.
Du…
Det finns utsikt också.
Var är vi?
I ett minne…
…som existerar i en värld bland tusen andra minnen.
Det ser fint ut, men det är inte det.
Den här platsen och världen…
…är ett fängelse.
Henrys fängelse.
Det är ingen fara.
De är snälla. De ska skydda er.
Se det som en utflykt.
En lärorik expedition.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Lasten är framme. Jag upprepar, lasten är framme.
De går in i andra baracken från biblioteket räknat.
Tunnlar.
Ser ni? Den norra tunneln går rakt under barackerna.
-Tur för oss. -Det var på tiden.
Vi kommer att behöva mer tur än så. Om vi har rätt skyddar militären barnen.
Baracken lär vara hårt bevakad.
Vi måste obemärkt gräva oss in och smuggla barnen ut ur Hawkins.
Innan nån märker att de är borta.
-Dick. -Va?
Va?
Sa jag det högt? Det var inte meningen. Ni känner väl till Tom, Dick och Harry?
Har ni inte sett Den stora flykten?
Den handlar om några krigsfångar som är inlåsta i en likadan barack.
De vill ta sig ut, så de gräver tunnlar som de kallar för Tom, Dick och Harry.
Tunnlarna får inte upptäckas.
Tom grävs i ett mörkt hörn, Harry under en spis och Dick på toaletten.
Jag gillar personligen Dick.
Toaletten, menar jag. Jag har inte ens… Glöm det.
Ponera att vi satsar på Dick. Hur vet vi var toaletten ligger?
-Och hur får vi dit barnen? -Hur vet vi vilka barn Vecna är ute efter?
Vi behöver nån på insidan som kan ta sig in i barackerna,
mäta toan och ta reda på vilka barn som har sett Herr Vadå,
samt undvika militären.
-Bra plan, men låter det inte som… -Ett omöjligt uppdrag?
Precis. Vem tänker du ska göra det?
-Bond? Magnum? -Nej, ingen superspion.
Det ska vara nån som ingen misstänker.
Nån som kan gå rakt in. Det enda barnet militären inte fick tag i.
Vadå?
Två soldater i tornet vid västra porten.
En till i tornet vid östra porten.
Fyra på marken.
Jag hoppas att du har rätt i att Vecna är där.
-Vi riskerar att dö på kuppen. -Jag har rätt.
Alla teorier kan inte stämma. Det går inte ihop.
-Varför inte? -Du hörde kryptoniten.
I så fall saknar Vecna krafter.
Hur är han involverad i Hollys försvinnande utan krafter?
Fråga innan jag dödar honom.
Hur högt är stängslet?
Du ska inte hoppa över det.
Varför inte?
Det här är ingen träning, det är verkligheten.
Och taket är gjort av metall.
-Hela basen kommer att höra dig. -Inte om jag väntar in åskan.
-Visst… -Var sjunde sekund.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex…
-Sju. -Du hade tur.
Hopper, hör du mig? Det är Dustin.
-Hej, Hop här. Jag hör dig. -Åh, jävlar!
Okej, de lever!
El! Fråga om El.
-Är El där? Kom. -Ja, jag är här. Kom.
Ja! Underbart.
Jag vet inte om ni har nåt viktigt för er…
-Dustin! -Möt oss.
Möt oss på Roanes kyrkogård.
Roanes kyrkogård. Hur kontaktar ni oss därifrån?
Just, ja. Vi är i Upp och ner.
Va?
Vi följde en Demogorgon med vår telemetrisändare
och körde rakt in i en vägg, så Steves BMW sitter fast.
Om El hjälper oss att ta loss den,
kan vi återuppta jakten och teoretiskt sett hitta Holly.
Låter det rimligt?
Behöver ni mer info? Har ni några frågor? Kom.
Körde ni in i en vägg?
Vad var det för vägg?
Den är ganska…svår att beskriva.
-Den är ganska… -Stor?
-Äcklig. -Lukten påminner om Hendersons armhåla.
Vi körde också in i den, fast 500 meter från den gamla Hagen-bron.
Den ligger på andra sidan stan.
Fascinerande.
Vi tror att Holly är bakom den.
Försök inte ta er igenom, det går inte. Vi jobbar på en lösning.
-Nancy. -Vad för slags lösning?
Vad för slags lösning? Hopper!
Använd inte radion, okej?
Vi hämtar er, vänta där.
-Är de i säkerhet? -Jämfört med oss? Ja.
Okej.
-Vi får se om träningen har gett resultat. -Låter du mig hoppa?
Kom, innan jag ändrar mig.
Vecnas förbannelse.
Den försvinner inte. Den lämnar en aldrig.
För varje offer skapade han en ny port.
Till Upp och ner?
När han tog mig öppnades en fjärde och sista port och Hawkins delades i två.
Men om Herr Vadå, jag menar Henry, tog dig…
-Hur kan du vara här då? -Borde jag inte vara död?
Det är en rimlig fråga.
Jag borde vara det.
Ett litet tag…
…var jag det.
Jag vet inte hur länge, men sen var det nåt som kallade på mig.
Den ges bara en kväll. Biljetterna kostar 50 cent.
Det är två 25-centare för er ljushuvuden.
-Joyce! Är det om din dumma pjäs? -Jag vill se dig där, Harrington.
En fredag? Dröm vidare.
Bra kastat, ditt as.
Jag befann mig på nåt sätt i en annan tid.
Hawkins…
…för 30 år sedan.
Du reste i tiden.
Fast jag var inte där.
Jag var bara…
…en betraktare.
Då gick det upp för mig.
Jag var fångad inuti Henrys medvetande, inuti hans minnen.
En mardrömslik fängelsevärld, styrd av en ond och psykopatisk jävel.
Som Camazotz.
Cama… Vadå?
-Camazotz. Från Ett veck i tiden. -Jag har inte läst den.
Gör det. Camazotz är en mörk planet som styrs av DET,
en stor och ondskefull hjärna.
Meg är huvudpersonen, och hennes pappa är fånge där.
Henry är som DET, och du som Megs pappa.
Okej, men… Jag vet inte om Megs pappa skulle hålla med,
men enligt mig har man som fånge i en fruktansvärd fängelsevärld
bara några få alternativ.
Nummer ett:
Ta sitt eget liv.
Nummer två: Acceptera sitt öde.
-Nummer tre… -Rymma.
-Jag valde det alternativet. -Det låter bäst.
Jag förflyttade mig från minne till minne.
Men det här stället är en labyrint.
Jag gick vilse och tappade bort mig.
Jag var så vilsen att jag hamnade vid början igen.
Och då hörde jag henne.
Kate Bush.
En vän till dig?
Det kan man säga.
Musiken hittar fram till en även på de mörkaste av platser.
Lucas hade tidigare använt musik för att hjälpa mig att hitta ut…
…till ljuset.
Så musiken kom från Lucas, från verkligheten?
Trots all tid som gått…
…hade han inte gett upp.
Om du följer musiken…
Vad händer då?
Den leder ut härifrån.
Hem.
Jag trodde i alla fall det.
Men sen…
…gick allt fel.
Hallå!
Vad gör du här? Kan du inte läsa? Tillträde förbjudet.
Ja, jag ser det.
Men…min skola är försvunnen.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Kom igen.
Snabba på.
-Jäklar! Är det där laservapen? -Det kan vara så.
Du blir skjuten om du inte fortsätter gå.
-Hörni. -Du kan inte ta mig.
Hörni!
Absolut inte.
Detta är menige Chapman. Gör som han säger.
Frågor ställer du till honom.
Var kan jag lätta på trycket?
Dragskaft.
Skyffel.
Fem par skyddsglasögon.
Ett mäthjul och…
Vänta med applåderna.
Tomtens släde är redo för sin ren.
Här finns bänkar, säkerhetsbälten och skumgummiväggar.
Allt ett kidnappat barn kan önska sig.
Skumgummiväggar?
Vi vill inte krossa några ägg på vägen.
Jag är inne. Hör ni mig? Jag upprepar, jag är inne. Hör ni mig?
Ja, vi hör dig. Var är du?
I toalettbåset längst in, 45 steg från entrén.
Bra. Samla ihop alla som har sett Herr Vadå.
Vi är på väg.
Kom ihåg, du är inte dumskallen Derek.
-Du är… -Duktiga Derek.
AVSTÄNGD
När du har öppnat porten och jag har tagit mig in…
-Då tar du täten. -Precis.
Och du?
Jag ska förstöra kryptoniten.
Okej.
Kom igen, du klarar det.
Vänta. Det är för tidigt.
Gud…
Förlåt.
Vill du ge mig en hjärtinfarkt?
Bra jobbat, förresten.
-Hop? -Ja?
Tack.
-För vadå? -För att du lärde upp mig.
Och litade på mig.
Självklart.
Domedagen är här.
Herr Vadå har bett mig att samla ihop de utvalda.
Jag söker er som fått besök av Herr Vadå.
Följ med mig in på dass när mörkret faller,
och jag ska leda er till vår frälsare och tryggheten.
Derek har blivit galen.
Monstren är på väg. Ni kommer att dö allihop.
Derek?
Menade du Henry?
-Har Derek hört av sig än? -Inte än.
Det har inte gått så mycket tid än.
Jag kan inte släppa att världens öde vilar på Derek Turnbows axlar.
Ser du en elitsoldat när du speglar dig?
Ibland behöver man nån som tror på en.
Det kan göra under.
Din mamma kommer bättre överens med Robin nu.
Det skadade inte att mamma skrämde iväg Demo.
Det räddade Robins liv, och alla andras.
När hon höll i yxan…
-Såg du henne genom Demos ögon då? -Ja.
Jag var så nära bikupan att jag kände vad den kände.
Jag kände en ilska.
Men jag var kvar där inne. Jag var rädd, för mammas skull.
-Du ville skydda henne. -Ja, men jag kunde inte.
Det var som en skräckfilm man inte kan stänga av.
Sesam, öppna dig.
Ja, ha så kul, då.
Tack.
Är du säker på att du inte stängde av skräckfilmen?
Du måste skydda din mamma. Hon är inte att leka med, men du vet…
-Hon är 160 cm. -Precis.
Vecna styr bikupan. Det är han som drar i trådarna.
När du är där inne kan du kanske göra det också.
-Men jag är inte Vecna. -Jo, typ.
Menar du att jag vill slå världen i spillror?
Helt klart.
Nej, jag menar att ni båda kan trolla.
I D&D, Mike. Inte i verkligheten.
Sant. I verkligheten är du en trollkarl.
Dina krafter kommer inte från en bok. Du föddes med dem.
Jag har haft galnare teorier än så.
Nu när Elva är i Upp och ner kan vi behöva lite magi.
De jobbar på en lösning?
Om Hopper vet hur vi ska ta oss till Holly borde han involvera oss.
Vi struntar i den gamla gubben och letar efter en dörr eller nåt.
Av ren nyfikenhet, bara.
Den här dörren, är den också mjuk som en Bopper?
-Säg vad du vill säga egentligen. -Du borde kanske inte få bestämma längre.
Det var mitt beslut. Det handlar om min syster.
Och…
Jag håller med. Vi kan inte sitta och vänta.
Det kanske inte finns just en dörr, men muren måste ha ett slut.
-Man måste kunna komma runt den. -Nej.
Muren går i en cirkel Den omringar Upp och Ner.
-Hur listade du ut det? -Jag sov inte på mattelektionerna.
Telemetrisändaren fångade upp en märklig frekvens från muren.
Jag fick tänka efter lite, men jag hade hört den förut.
Vi gjorde det när vi letade efter Hop. Minns du ljudet vid Irwin Road?
-Du sa att det var interferens. -Det var det.
Men den berodde inte på militär radiokommunikation eller EMI.
Den berodde på muren.
Det har betydelse, för det ger oss tre platser.
Jag mätte upp mittpunkterna mellan dem, ritade upp bisektriserna…
Jaja, du behöver inte presentera ditt arbete för oss.
-Vi fattar. Du tror att det är en cirkel. -Jag vet det.
Jag har trippelkollat. Det stämmer.
Jaja… Hur hjälper det oss att hitta Holly?
Cirkeln är inte det viktiga. Titta i mitten.
DOE, energidepartementet.
-Det där är… -Hawkins laboratorium.
Vad är chansen att murens mittpunkt råkar vara just där allt började,
där Upp och ner skapades?
-Skapades muren av labbet? -Ingen aning, men vi borde ta reda på det.
Eller hur?
Musiken ledde till ett nytt minne.
Men nåt var annorlunda den här gången.
Jag var där.
Det var förbannelsens dag.
Henrys första minne av mig.
Jag vet, som om det inte var svindlande nog här redan.
Men musiken ledde vägen.
Jag följde den.
Den ledde genom nya minnen.
Hemska minnen.
-Släpp mig! -Följ efter mig in i döden.
Det kändes som att de aldrig skulle ta slut.
Men till slut gjorde de det.
Vid kvällen då Vecna dödade mig.
Det var då han tog mig till fånga.
Jag hade äntligen hittat den.
Vägen ut.
Jag var så nära.
Så nära att jag kände hur han höll mig i handen.
Det kändes som att jag var där.
Som att jag var med honom på sjukhuset.
Nej.
Lucas!
Hej, Max.
Jag sprang.
Och fortsatte springa.
Jag glömmer aldrig hans min.
Han var rädd.
Inte bara rädd, han var skräckslagen.
Det är nåt med den här grottan.
Det här minnet.
Han vägrar gå in.
Här inne…
…är jag i säkerhet. Jag har gjort grottan till min fristad.
Till mitt hem.
Jag valde alternativ två.
Det är ett ruttet alternativ.
Du accepterar ditt öde.
Ja, så var det…
…tills du dök upp.
Alternativ tre är möjligt igen.
Att rymma.
Jag vet hur vi ska ta oss härifrån.
Det kommer att ta tid, mer än vad vi har just nu.
Henry kommer snart hem igen. Han kan inte få veta att du var borta.
Ska jag tillbaka dit?
-Till Henry? Nej, jag… -Jag vet att det är läskigt.
Men om du vill ta dig härifrån, om du vill komma bort från Camazotz,
så har vi inget val.
Vi har inget annat val.
Berätta vad jag ska göra.
Men…
-Hej. -Hej.
Kommer du ihåg Tammy Thompson?
Ja. Är det inte hon som sjunger så dåligt?
Jo.
I nian tyckte jag att hon lät som självaste Whitney Houston.
Första gången jag såg henne kändes det som att tiden saktade ner.
Som i en scen ur en fjantig film.
Håret blåste i vinden. Hon såg helt perfekt ut.
Så otroligt perfekt.
Där och då visste jag att hon var den rätta.
Med Tammy skulle jag äntligen få vara mig själv på riktigt.
Det har alltid funnits en del av mig som jag har skrämts av.
Men om Tammy kunde älska hela mig,
skulle jag inte vara rädd längre.
Då dyker upp Steve "Håret" Harrington upp.
Herregud…
Du kan lista ut resten. Tammy föll pladask för honom.
Och livet som jag hade fantiserat ihop med henne,
tillsammans med resten av mitt liv, föll ihop som ett korthus.
Betygen sjönk. Jag tvingades vara hemma och hjälpa till på helgerna.
En dag städade jag i föräldrarnas garage och hittade en 8 mm-film.
Det var en fånig film jag gjorde i fyran, men jag spelade upp den på projektorn
och fick se en ung version av mig själv.
Jag kände knappt igen henne.
Hon var så sorglös…
…och orädd.
Hon älskade allt med sig själv.
Då slog det mig.
Det handlade aldrig om tondöva Tammy.
Det hade alltid handlat om mig.
Jag sökte svar hos nån annan, men…
…jag hade redan alla svar.
Jag behövde bara sluta vara så jäkla rädd.
Rädd för vem jag var innerst inne.
När jag gjorde det…
…kände jag mig fri.
Som att jag kunde flyga. Jag kunde äntligen vara…
Rockin' Robin.
Ja, Rockin' Robin.
Hallå! Har ni all tid i världen?
-Har ni hittat Dick? -Vi har hittat Dick.
-Hoppas den inte är för hård. -Om den är det…
…ska jag göra den mjukare.
Hallå!
Ta mig till Kay.
Fan också!
Minsta pip från dig blir ditt sista. Nicka om du förstår.
Sätt fart! Kom!
Kom igen!
Det fungerar inte.
-Hur kommer vi in? -Jag saknar åtkomst.
Jag frågade inte om det.
-Hur kommer vi in? -Det går inte.
-Har dr Kay rätt åtkomst? -Jag vet inte.
Du vet inte? Tack för hjälpen.
Plan B.
-Sluta! -El!
El!
Vi är igenom.
Åh, fan.
Blunda och fokusera på andningen.
Andas in och ut.
Fortsätt andas och föreställ er att ni är på en strand.
Vattnet är blått, som en smurf.
Ni hör hur vattnet skvalpar mot sanden, som en hund som dricker ur sin skål.
Det kallas för visualisering. Mamma gör så när hennes Valium är slut.
Gå.
AVSTÄNGD
Hallå där.
Ni känner sanden under rumpan. Den är sval och mjuk.
…tid. Så ja.
Bra jobbat.
-Hej, vännen. Vad heter du? -Debbie.
-Jobbar du för Herr Vadå? -Herr Vadå.
Ja, jag är hans älva. En älva med magiska krafter.
Precis så. Några steg till.
Så där, ja.
Bra där. Ett steg i taget.
Fan.
Elva.
Jag har letat efter dig väldigt länge.
-Jag heter… -Dr Kay.
Jag vet vem du är.
Jag vet vem du har tagit till fånga.
Och jag vet också…
…att du och dina medhjälpare…
…kommer att dö.
Vad fan…?
Kämpa inte emot.
Ju större hotet tycks vara, desto aggressivare blir reaktionen.
-Miss Robin, var är de andra? -Kalla mig Robin. De är strax bakom oss.
-Det har hänt nåt, va? -Nej, då. Allt går enligt plan.
-Linda jackan runt röret. -Okej.
Håll i.
Här. Prova…
Ursäkta, det är problem med rören.
Söker du Herr Vadå?
Det är den vägen.
En vindpust viskar om en hemlighet.
Ni tittar efter moln på himlen, men…
Herr Vadå?
Fan…
-Hallå! Ursäkta! -Ta det lilla lugna.
Skit också.
Bra jobbat.
-Lucas! De har upptäckt oss! -Nej, nej…
Ta med dem härifrån.
-De andra, då? -Gå bara! Gå!
Okej, kom igen.
Spring! Spring! Spring!
Stanna!
Ashley Klein är en golare!
Hallå!
Öppna dörren! Öppna, för fan!
Det är alltså du.
Du är orsaken till att hon har varit så svår att hitta.
Stenen som skavt i skon.
Efter allt jobb med att gömma henne tar du med henne just hit?
Varför?
Varför riskera hennes liv för den andra?
Vad vet du som jag inte vet?
Den håller otroligt nog igen.
Värmen du känner…
…gör den svagare.
Den trivs bättre i kyla.
Jag kan få den att sluta, men bara om du börjar prata.
Dra åt helvete.
I ditt tillstånd kommer det där aldrig att gå.
Du är inte så smart, va?
Det är för sent. Kavalleriet är redan på väg.
Det gör inget.
Jag är snabb.
Matleverans.
-Var är de andra? -De är på väg.
Skynda dig, vännen. Klättra ner.
Kom hit, annars blir du uppäten av ett monster.
Öppna dörren!
Öppna, för helvete!
Flytta på dig!
Det var på tiden!
Jag har dig. Bra.
Och vart tror ni att ni är på väg?
Vad gör du?
Du måste härifrån. Kom.
Du måste till skogen. Kryptoniten når inte dit.
Vi kan inte gå än. Vi skulle till Henry.
Ta kompassen och följ den åt nordost.
Då kommer du till kyrkogården, där Nancy och de andra väntar.
Hördu, hallå!
Vad är det?
Det är bara utifall att. Om nåt händer tar jag med mig honom.
-Nej, Hop. -Det måste bli så.
Jag tänker inte riskera att förlora dig.
-Hopper, nej. -Du ska veta en sak.
Jag vill att du ska veta hur stolt jag är över dig.
Jag är stolt över allt du har övervunnit.
-Jag är stolt över den du är. -Nej…
Nej, Hop. Hopper!
-Jag älskar dig, Jane. -Hopper! Nej!
Hop!
Hopper!
Hop!
Hopper!
Syremättnaden sjunker.
Hjärtstopp!
Gå och sätt er där inne.
Hej.
Så där.
Okej, det här blir kul.
Ta på er säkerhetsbältet. Säkerheten är viktigast.
Snabba på, klockan tickar.
-Visst är det bekvämt? -Inte direkt.
Nähä… Förlåt.
-Robin och Lucas, hör ni mig? Kom. -Robin här.
Lucas här.
-Vi har ett problem vid MAC. -Vad är problemet?
Släpp mig, din idiot!
Kan du förklara vad det är som pågår?
Släpp mig, för fan.
-Fem barn är försvunna. -Är fem barn försvunna?
-Hur kommer det sig? -Hon…
Joyce Byers.
Hon bröt sig in i barackerna och hjälpte dem att rymma via en tunnel.
Kan du ta det där igen?
Barnen är inte i säkerhet. De är i fara.
Vad tror du att de gör här? Det är vi som skyddar dem.
Jag har sett vad som väntar.
Jag menar inget illa, men ni kan inte skydda ett skit!
-Släpp honom! -Menig!
Vad fan sysslar du med? Rör inte honom.
Är det allt militären gör? Slår barn?
-Will! -Will!
Will!
Mår du bra, hjärtat?
De är här.
Sikta på närmaste hot och skjut!
Vi kommer att dö!
Hallå, ställ er bakom mig!
Backa undan!
Under sängarna!
Under sängarna! Under sängarna!
Håll er bakom mig.
Framåt!
Will!
Vi blir attackerade. Jag upprepar, vi blir attackerade.
-Vi måste dra! -De andra barnen, då?
Spring!
-Kan vi åka nu? -Jag tänkte det!
-Vi måste härifrån. Fokusera på mig. -Okej.
Will, kom.
-Kom igen. -Vänta!
Jag vill inte dö!
-Vänta! -Följ efter!
Derek, spring!
-Är alla oskadda? -Ja.
Radio Shack. Vi hinner dit om vi skyndar oss.
Sen följer ni tunnlarna ut härifrån, okej?
Fokusera på mig, okej?
Stanna!
Nu!
Här har ni!
Spring!
Herregud!
Håll ut!
-Vad hände? -Ingen aning, men underbart är det!
Syster.
Ge eld!
Akta!
Murray!
Satans jävel!
Helvete!
-Barnen! -Håll i dig!
Spring, spring, spring!
Backa!
Håll dig borta från honom! Håll dig borta!
Ser du dem…
…William?
Ser du barnen?
Vet du varför?
Varför jag valde att de skulle stöpa om världen?
För att de är svaga.
Svaga i kropp och sinne.
Nej!
De är lätta att bryta ner.
De är lätta att forma om.
Och de kan kontrolleras.
De är perfekta farkoster.
Och du…
Will…
Du var den första.
Du bröts ner så enkelt.
Du visade mig vad som var möjligt.
Vad jag kunde uppnå.
Det visar sig att vissa sinnen…
…inte hör hemma i den här världen.
De hör hemma i min.
Jag sökte svar hos nån annan, men jag hade redan alla svar.
Vill du bli min vän?
Jag…
…behövde bara sluta vara så jäkla rädd.
Rädd för vem jag var innerst inne.
Åh! Vad fin den är!
VÄNNER ÄR VÄLKOMNA
BYERS SLOTT
Och när jag gjorde det…
…kände jag mig fri.
Som att jag kunde flyga.
Undertexter: Viktor Hessel