Hej.
Znam da se bojiš i znam da si ljut,
ali časna riječ, samo ti želimo pomoći.
Hej, Derek.
Ako tako nastaviš, ozlijedit ćeš se.
Smiri se da možemo razgovarati. Dobro?
Znaš li tko sam?
Zla otmičarka djece.
Razumijem zašto bi to pomislio,
ali nisam zla.
Ja sam samo mama, obična mama.
Ovo je moj sin Will.
Dečko zombi.
Znaš li zašto ga tako zovu?
Jer je umro i vratio se u život.
No ljudi ne znaju da kad je nestao,
otelo ga je grozno, strašno čudovište.
A sad to strašno čudovište traži tebe.
Da, znam. G. Štoštić mi je rekao. Zato me morate pustiti!
Ne. G. Štoštić nije onaj za kog se izdaje, u redu?
Laže ti. Sva ta čudovišta rade za njega.
Doveli smo te u ovaj štagalj. Mislili smo da je tu sigurno.
Ali našao nas je.
Moramo te premjestiti nekamo gdje te neće naći.
Ako te odvežem, hoćeš li surađivati i poći s nama?
Molim te?
Sjajno.
Derek, jako si hrabar dečko. Želim da to znaš.
Jako…
-Mama! -Sranje!
-Pusti me! Skidaj se s mene! -Derek. Molim te!
-Zatvorite vrata! -Pomozite!
Pusti me! Skidaj se s mene!
-Ostani dolje! -Makni se!
Upomoć! Otimaju me!
Makni se od mene! Pusti me!
Mama, uže! Trebam uže!
Pusti me! Evo ti ga na!
Samo probaj, sroljo!
Sranje!
Stari! Ne laže ti.
G. Štoštić je jako zločest. Poslao je čudovišta da te nađu.
Popuši mi pitona!
Isuse! Što?
Samog si sebe osudio na smrt, sroljo!
Ludi ste i u zatvor ćete!
-Dolazi čudovište! -Pokušavamo ti pomoći.
-La, la… -Derek, molim te!
Moraš sići.
Ne slušam vas. La, la, la, la.
Odmaknite se!
Ako njega želiš, morat ćeš prvo mene proći!
To, jesmo ga! Jesmo ga!
Prešao je! Vraća se prema nama!
-Što to radiš? Moramo se okrenuti! -Vrata su poput kikiriki-štangica.
-Što? -Izvana su hrskave i tvrde.
No kad zagrizeš, dočeka te kremasta sredina.
Stari, o čemu govoriš?
Zaletimo li se, bembara će se probiti
pa ćemo Demogorgona tražiti u Naopakom svijetu.
-Pratimo ga kući. -Gubimo signal!
Nema praćenja ako se slupamo!
Nećemo ako su kao štangica!
Nestaje!
Hajde.
-Bože dragi! -Isuse!
-Bože dragi! -Mogu ja to!
Bože, ne!
-Neće upaliti. -Nećemo uspjeti!
-To nije štangica. Stani! -Uspori! Isuse Kriste!
-Sranje! O, Bože! -Drž'te se!
Uspjeli smo!
Signal?
-Jak je! -Bože dragi!
Naš si, gade prokleti! Naš si!
Wille? Wille!
Tu sam, Wille.
U redu je.
Uz tebe sam.
Uz tebe sam, dušo.
ČETVRTO POGLAVLJE: ČAROBNJAK
Hokus-pokus?
Da, tako je.
Hokus-pokus ćiribu-ćiriba Sve i svašta sprema sudba ta
-Sinko, začas stižem. -Što?
Evo kovčege polako dižem!
Tišina!
Jelly!
Alan Miller?
Oprostite, o čemu je riječ?
O vašoj kćeri, gospodine.
VOJNA POLICIJA
GROBLJE ROANE HILL
Vodi nas prečacem kroz groblje Roane.
-Gotovo na rubu okruga. -Zar se to ne umara?
Nažalost, upravo suprotno. Mislim da ubrzava.
-Što? -Gubim signal.
Daj me nemoj!
-Možeš brže? -Da vidimo.
Hendersone, govori mi. Što imaš?
-Hendersone, što… -Primam smetnje.
-Zašto je to bitno? -Ne čujem signal.
-Pa naćuli uši! -Molim?
-Hoćeš ti ovo? -Ja vozim!
Ti vozi. Ja navodim.
-Što je to? -Ti si problem.
Steve, uspori.
Ispred nas je ili nije?
-Steve! -Steve, pazi!
-Sranje!
Jonathane, mama je. Odgovori mi, molim te. Prijam.
Jonathane, molim te, javi se.
Jonathane, Nancy, Dustine, Joyce ovdje. Molim vas, odgovorite mi.
Hej.
Dobila si ih?
Pozitivno je to što to znači da su se probili.
Želiš li vidjeti kamo idu?
Što je to?
Ne znam,
ali osjetio sam da mu je važno.
G. Štoštiću?
Pravo mu je ime Henry.
-Zvan Vecna. -Zvan Jedinica.
To je previše imena.
A da začepiš i slušaš, sroljo?
Imao sam osjećaj da me ne želi ondje.
Nisam to trebao vidjeti.
Još nisi bio ovako blizu kolektivnom umu.
Ta stvar nije bila ni pol metra od tebe.
Kad je u Kreštalici signal prejak, katkad preoptereti cijeli sustav.
Mislim da je ovo bilo preopterećenje.
Nisi se samo povezao s kolektivnim umom
nego si upao u vražji kontrolni centar.
A Holly? Gdje je Holly?
Holly. Holly je bila…
Bila je spojena na neki toranj.
I nekako je postala dio njega. Kao da joj je nešto radio.
Bilo je drugih.
Još troje njih.
Mislila sam da Vecna želi samo srolju.
I ja. No za Dereka sam znao jer je prošao pokraj mene.
Sudbonosni tajming.
-Čuješ li? Sudbonosni. -Ne znam što to znači.
Zbilja nisam oduševljena ovim dodatnim tornjevima.
Prve noći Vecna otme Holly. Druge noći otme još troje.
Razmahuje se. I dolazi po još.
Još osam, ako je ovo točno. Ukupno je to 12.
Što će mu? I zašto djeca?
-Zašto 12? -Ne znam.
Ali moramo ga zaustaviti
i ekipi osigurati vremena da nađu to mjesto i Holly.
Ako identificiramo njegove mete, možemo ih izvući iz Hawkinsa.
-Izvan Vecnina dosega. -A karantena?
-To nije sve. -Imamo novi problem.
Vidjeli smo vojnike da u bus ukrcavaju Debbie Miller i hrpu djece.
Pratili smo ih malo i ukrcali su još djece.
Ne bih rekao da ih vode u školu.
Ne želi samo Vecna tu djecu.
Jedanaest je bila kod Wheelera one noći kad je Holly oteta.
Nakon 24 sata imamo još troje nestale djece.
U Hawkinsu živi 73-oje djece u dobi od devet do deset godina.
Ako obrazac stoji, naša sljedeća meta bit će iz te skupine.
I mislite da Jedanaest otima tu djecu?
S kojom namjerom?
Ubija ih, štiti. Razlog nije bitan.
A gdje su ta djeca sada?
Samo što nisu stigla u MAC-Z. Želim da vi budete ondje.
Ako nađem poručnika Akersa, naći ću…
Naći ćete mrtvaca.
Javite se u MAC-Z, pukovniče. To je naredba.
General-bojnice.
Uz dužno poštovanje, ta su djeca u opasnosti.
Iskoristiti ih kao mamac nekako je…
Nekako je… što, naredniče?
Nesmotreno.
Nesmotreno je samo ako ih ne zaštitite.
Želite li reći da ih ne možete zaštititi, naredniče?
Ne, gospođo.
Dobro.
Oprosti što sam te prepala.
Već jako dugo nikog nisam vidjela pa…
Valjda sam bila uzbuđena.
Dobra vijest je da rana nije duboka. Šavovi nisu potrebni.
No kladim se da peče. Ha?
Smiješ razgovarati sa mnom.
Ne grizem.
Sjećaš me se, zar ne?
Bila sam kod tebe doma.
Često.
Ti si Max, Max Mayfield.
Skejtaš i nikad ne skidaš walkman.
To sam ja.
-Ali… -Kako sam ovdje, a ležim u komi u bolnici?
To je vrlo razumno pitanje.
Pođimo. Ovdje nije sigurno. Hajde.
Kamo idemo?
-Mojoj kući. -Ne mogu daleko. Sastajem se s Henryjem.
-Poznaješ ga? -Moglo bi se reći.
Ostavio mi je ovu poruku i rekao da ga čekam ovdje kod X.
-Mislim da ima problema s čudovištima. -Henry takvih problema sigurno nema.
-Ali u poruci piše… -Znam što piše.
Možda treba pomoć. Moram se požuriti!
Znam što piše jer poruku nije napisao Henry. Nego ja.
Ali… Ne razumijem.
Žao mi je.
Nisam htjela lagati. Samo… Morala sam se pobrinuti da dođeš.
Jedna si od njih, zar ne?
-Koga to? -Čudovišta.
-Izgledam kao čudovište? -Možda si se prerušila.
Čudno si obučena, a i u komi si.
Dobro.
Bi li čudovište znalo da je tvoj brat htio irokezu
dok ga tvoja sestra nije spasila
od potencijalno najvećeg poniženja koje je prvaš iskusio u srednjoj školi?
Koje je boje bila ta irokeza?
Vatreno narančaste. Osobno mislim da je „vatreno” pomalo ironično, ali…
Kažu da sam negativna. Ja mislim da sam samo iskrena.
Dođi.
Dobro došla.
Hej.
Ima čak i dobar pogled.
Gdje smo to?
U sjećanju.
Koje postoji u svijetu od tisuću sjećanja.
Možda izgleda lijepo,
ali nije.
Ovo mjesto, ovaj svijet…
To je zatvor.
Henryjev zatvor.
U redu je, dušo.
Ovo su pozitivci. Svi ćemo biti na sigurnom.
Zamisli da je ovo izlet.
Terenska nastava.
ZABRANJEN PRISTUP
Teret je stigao. Ponavljam, teret je stigao.
Vode ih u vojarnu, drugu od knjižnice.
Tuneli.
Da. Vidite? Sjeverni tunel MAC-Z-a prolazi točno ispod vojarne.
-Kakva sreća! -Bilo je i vrijeme.
Trebat će nam više od sreće.
Ako imamo pravo, vojska želi zaštititi tu djecu.
Vojarnu će zato dobro čuvati.
Moramo se ubaciti, pokupiti djecu, odvesti ih Murrayu i izvesti iz grada.
Prije nego što primijete da ih nema.
-Dick. -Što?
Što?
Rekla sam to naglas? Mislila sam da govorim u sebi.
Poznati su vam Tom, Dick i Harry, ne?
Ozbiljno? Nitko nije gledao Veliki bijeg?
U filmu je riječ o ratnim zarobljenicima.
Zaglavili su u vojarni poput ove.
Moraju pobjeći pa kopaju tunele koje nazovu Tom, Dick i Harry.
Moraju ih skriti od nacista
pa Toma smjeste u mračni kut, Harryja pod peć,
a Dicka u sanitarni čvor. Ja osobno preferiram tu zadnju rupu.
Pardon. Sanitarni čvor. Zapravo mi nije do… Nema veze.
Recimo da izaberemo Dicka.
-Kako naći sanitarni čvor? -Kako djecu usmjeriti onamo?
Kako znati koja su djeca Vecnina meta?
Imat ćemo insajdera, nekoga tko će ući u vojarnu,
izmjeriti udaljenost, saznati tko je vidio g. Štoštića
i nekako izbjeći vojsku.
Krasan je to plan, ali nije li prava…
Nemoguća misija.
Da. Mike, tko će to izvesti?
Bond? Magnum?
Ne, ne želimo superšpijuna.
Želimo nekoga na koga nitko neće posumnjati.
Nekoga tko može samo ući, bez pitanja.
Jedino dijete koje vojska nije pokupila.
Što je?
Dva pješaka u tornju kraj zapadnog ulaza.
Još jedan u tornju kraj istočnog ulaza.
Jedan, dva, tri, četiri na tlu.
Nadam se da imaš pravo i da je Vecna unutra
jer mogli bismo poginuti pri upadu.
Imam pravo.
Ne možeš u svemu imati pravo. Štošta tu nema smisla.
-Zašto ne? -Čula si kriptonit.
Ako je Vecna unutra, nema moći.
Ako nema moći, kako je mogao imati veze s Hollynom otmicom?
Pitaj, a onda ću ga ubiti.
Koliko je visoka ograda?
-Hej, nećeš to preskočiti. -Zašto ne?
Jer ovo nije obuka. Ovo je stvarna situacija.
A taj je krov od metala.
-Doskoči i čut će te cijela baza. -Neće ako to uskladim s grmljavinom.
Baš!
Sedam sekundi.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest…
Sedam.
Dobro. Posrećilo ti se.
Hoppere, čuješ?
-Dustin! -Ovdje Dustin.
Hoppere, čuješ li? Ovdje Dustin.
Hej, ovdje Hop. Čujem te.
Ti bokca! Dobro. Živi su!
-Pitaj za Je! -Je li Je s tobom? Prijam.
Da. Ovdje sam. Prijam.
Dobro. Jupi! Sjajno.
Ne znam jeste li sad usred nečeg važnog, ali…
-Dustine! -Nađimo se!
Nađimo se kod crkve na groblju Roane.
Groblje Roane. Kako nam se odande javljate?
Ah, da. Ne znate. U Naopakom smo svijetu.
Što?
Ukratko, pratimo Demogorgona s pomoću lokatora, no zabili smo se u zid.
Bembara se zaglavila. Je nam je treba osloboditi
da nastavimo potragu koja će nas u teoriji odvesti do Holly. Ima li vam ovo smisla?
Trebate li dodatne detalje? Pitanja? Nedoumice? Prijam.
Zabili ste se u zid?
Kakav to točno zid?
Teško ga je opisati.
-Nekako je… -Golem?
Odvratan.
Zaudara kao Hendersonovo pazuho.
I mi smo naišli na isto, ali ne na groblju,
nego 400 m jugoistočno od starog mosta Hagen.
To je na drugom kraju grada.
Fascinantno.
Mislimo da je Holly iza tog zida.
Ne pokušavajte se probiti. Nemoguće je.
Radimo na rješenju.
-Nancy. -Rješenju? Kakvom rješenju?
Čekaj, kakvo rješenje? Hoppere!
Izbjegavajmo pretjeranu komunikaciju. Dobro?
Doći ćemo po vas. Ne mičite se.
-Misliš da su na sigurnom? -U usporedbi s nama jesu.
Dobro.
-Da vidimo je li se obuka isplatila. -Pustit ćeš me da skočim?
Idemo dok se još nisam predomislio.
Vecnina kletva
nikada ne iščezne.
Ne napušta te.
Sa svakom žrtvom stvorio je nova vrata.
Vrata u Naopaki svijet?
Kad je mene odveo,
otvorio je četvrta, posljednja vrata i prepolovio Hawkins.
Čekaj, ali ako te g. Štoštić… Ako te Henry odveo…
-Kako si tu? -Ne bih li trebala biti mrtva?
U redu je. Pitanje stoji.
Trebala bih biti.
A na trenutak…
i jesam bila.
Ne znam koliko je to trajalo.
No onda sam osjetila da me nešto doziva.
Jedna izvedba. Ne propustite. Karte su samo 50 centi.
Pola dolara za vas pametnjakoviće.
-Joyce! Ona tvoja glupa predstava? -Bolje ti je da se nacrtaš, Harringtone.
Petak navečer? Samo sanjaj.
Dobar pogodak, kretenu.
Nekako sam se našla u drugom vremenu.
Hawkins.
-Prije 30 godina. -Putovanje kroz vrijeme.
Ali ja u biti nisam bila ondje.
Zapravo nisam. Samo sam bila…
promatrač.
GLUME
I tada sam shvatila.
Bila sam zarobljena u Henryjevu umu, njegovim sjećanjima.
Poput zatvorskog svijeta iz noćne more
kojim vlada zlo, psihopatsko govno.
Kao Camazotz.
Cama… Što?
Camazotz. Iz Nabora u vremenu.
-Nisam čitala. -Vrh!
Camazotz je mračni planet kojim vlada ONO,
divovski, bestjelesni, zao mozak.
Megina tatu… Meg je glavni lik. Njega ondje zarobe.
Henry je kao ONO, a ti si kao Megin tata.
Dobro. Pa…
Ne znam bi li se Megin tata složio, ali kako ja to vidim,
kad si zatvorenik u zbrkanom zatvorskom svijetu,
imaš vrlo malo opcija.
Prva je da si oduzmeš život.
Druga je da prihvatiš sudbinu.
-A treća… -Da pobjegneš.
-Izabrala sam treću. -Čini se kao najbolja.
Nastavila sam se kretati.
Od sjećanja do sjećanja.
Ali ovo je mjesto labirint.
Izgubila sam se, vrtjela sam se. Toliko sam se vrtjela
da sam naposljetku završila opet na početku.
I tad sam je čula.
Čula sam Kate Bush.
Ona ti je prijateljica?
Moglo bi se reći.
Glazba te uspije naći i na najmračnijim mjestima.
Lucas me s pomoću nje već jedanput izveo iz Vecnina uma,
opet na svjetlo.
Glazba je dolazila od Lucasa, iz stvarnoga svijeta?
I nakon toliko vremena,
nije odustao od mene.
A kad bi slijedila tu glazbu…
Što onda?
Odvela bi me odavde.
Kući.
Bar sam tako mislila.
Ali onda…
Sve je pošlo po zlu.
Hej!
Kog vraga radiš? Ne znaš čitati, mali? Zabranjen ulazak.
Vidim, časniče.
Samo… Nema nikog iz moje škole.
ZABRANJEN PRISTUP
Idemo.
Hodaj.
Ti bokca! To su laserski topovi?
Možda.
I raznijet će te ako se ne pokreneš.
-Dečki. -Prebrz sam!
Dečki!
Dosta. Ne dolazi u obzir.
Ovo je vojnik Chapman. Radi točno kako ti kaže.
Ako imaš pitanja, uputi ih njemu.
Gdje mogu obaviti nuždu?
Poluga.
Lopata.
Pet pari zaštitnih naočala.
Mjerni kotač i…
Pripremite se za pljesak.
Djedičine saonice spremne su za sobove.
Imamo ugrađene klupe, sigurnosne pojaseve, pjenastu oblogu.
Sve što oteto dijete poželjeti može!
Pjenasta obloga?
Ne želimo da se nešto usput razbije, zar ne?
Upao sam. Čujete li? Ponavljam, upao sam. Čujete li?
Da, čujemo. Čujemo. Gdje si?
U zahodu. Kabina straga. Mojih 45 koraka od glavnog ulaza.
Bravo. Sad okupi sve koji su vidjeli g. Štoštića,
a mi uskoro stižemo.
I upamti, ti nisi sroljo Derek. Ti si…
Divni Derek.
IZVAN FUNKCIJE
Kad otvoriš ta vrata, a ja uđem…
-Ti vodiš. -Tako je.
A ti?
Uništit ću tvoj kriptonit. Bez brige.
Dobro.
U redu, hajde. Hajde, možeš ti to. Možeš ti to.
Čekaj. Prerano je.
Bože!
Oprosti.
Želiš da ti stari dobije srčani udar?
Usput, bravo.
-Hop? -Da?
Hvala.
Na čemu?
Na obuci.
I na povjerenju.
Uvijek.
Stigao je sudnji dan.
G. Štoštić me zato poslao da okupim odabrane.
Ako vas je g. Štoštić posjetio, javite se.
A kad padne mrak, pratite me do zahoda
i odvest ću vas našem spasitelju, na sigurno.
Derek je prolupao.
Čudovišta dolaze i svi ćete umrijeti.
Derek?
Govorio si o Henryju?
Derek se javio?
Još nije.
Daj mu vremena. Tek je nedavno ušao.
Ne mogu se pomiriti s time
da sudbina svijeta ovisi o vražjem Dereku Turnbowu.
Kad se pogledaš u zrcalo, vidiš mornaričkog specijalca?
Katkad ljudi trebaju nekoga tko će vjerovati u njih.
I onda čuda čine.
Tvoja mama i Robin sad se bolje slažu.
Nije bilo naodmet što je mama otjerala Demogorgona.
Spasila je Robin život. Svima ga je spasila.
Kad je tvoja mama uzela sjekiru,
vidio si je Demogorgonovim očima?
Da. I bio sam tako blizu kolektivnog uma
da sam osjećao što i on, taj gnjev.
Ali i ja sam još bio unutra.
I bojao sam se. Bojao sam se za mamu.
-Htio si je zaštititi. -Da. Ali nisam mogao.
Kao u hororcu koji ne možeš ugasiti.
Sezame, otvori se.
Pa… dobru zabavu.
Hvala.
-Siguran si da nisi? -Što?
Ugasio hororac. Zaštitio mamu, a ne ona tebe.
Bez uvrede. Znam da je opaka, ali kužiš.
-Visoka je metar i žilet. -Da!
A Vecna voli imati kontrolu nad kolektivnim umom.
Kad se ubaciš, možda i ti povlačiš konce.
Ali ja nisam Vecna.
U neku ruku jesi.
Pokušavaš reći da sam zao i da želim uništiti svijet?
Totalno.
Ne, samo kažem da si vještac poput njega.
U D&D-u, ne u stvarnom životu.
Istina. U stvarnom si više čarobnjak.
Tvoje moći nisu iz knjige magije. Urođene su.
Čuj, što se tiče ludih teorija, imao sam i luđih.
Jedanaest je u Naopakom pa trebamo malo magije.
Rade na rješenju?
Ako Hopper ima rješenje kako da se probijemo i dođemo do Holly,
neka ga podijeli s nama!
Ignorirajmo starca.
Nastavimo. Potražimo vrata ili nešto.
Da, samo iz znatiželje…
Ta tvoja vrata, mekana su kao kikiriki-štangice?
Želiš li nešto reći, Byerse? Gukni.
Možda odsad ne bi trebao ti odlučivati.
Nije samo on odlučio, nego i ja jer je to moja sestra.
I…
Slažem se sa Steveom. Ne možemo samo sjediti.
Ne znam za vrata, ali zid se ne može protezati unedogled.
Nekako ga možemo zaobići.
Ne možemo.
Ovaj zid je krug.
I ide uokolo cijelog Naopakog svijeta.
Da? Kako si to shvatio?
Za razliku od tebe, nisam prespavao algebru.
Telemetrijski lokator očitao je čudnu frekvenciju sa zida.
Trebalo mi je da se sjetim, ali već sam to čuo.
Obojica smo to čuli! Kad smo tražili Hopa, čuo si onaj zvuk na Irwinovoj.
-Da. Rekao si da su to smetnje. -I bile su.
No uzrok nisu bile vojne komunikacije ili elektromagnetske smetnje.
Potjecalo je s ovog zida, što je važno
jer nam to daje tri poznate lokacije.
Povezao sam točkice,
odredio polovišta, povukao simetrale…
Dobro! Nismo ti profesori. Ne moramo vidjeti da to znaš.
Shvaćamo. Misliš da je sve to krug.
Znam! Triput sam provjerio i moji su izračuni točni.
Nebitno! Kako nam to pomaže da nađemo Holly?
Nije bitan krug, nego sredina.
D.O.E. Ministarstvo energetike.
-To je… -Laboratorij Hawkins.
Kakve su šanse da je središte zida
baš ondje gdje je sve ovo počelo,
gdje je stvoren Naopaki svijet?
Labos je podigao zid?
Nemam pojma. Ali trebali bismo saznati.
Slažete se?
Glazba me dovela do novog sjećanja.
Ali nešto je bilo drukčije.
Ja sam bila ondje.
Tog me dana Henry prokleo.
Njegovo prvo sjećanje na mene.
Kao da od svega ovog već ne boli glava.
No i dalje sam imala glazbu da me vodi.
Pa sam je pratila.
I vodila me do novih sjećanja.
Groznih sjećanja.
-Pusti me! -Slijedi me u smrt.
Činilo se kao da nikad neće stati.
No s vremenom jesu.
One noći kad me Vecna ubio.
One noći kad me zarobio.
Napokon sam ga našla.
Izlaz.
I bila sam tako blizu.
Tako blizu da sam osjetila njegovu ruku na svojoj.
Kao da sam bila ondje.
Kao da sam bila s njim u toj bolnici.
Ne.
Lucase!
Bok, Max.
Potrčala sam.
I nastavila trčati.
Nikad neću zaboraviti izraz njegova lica.
Bojao se.
I više od toga. Bio je prestravljen.
Ima nečeg u ovoj špilji,
u ovom sjećanju.
On neće ući.
Ovdje…
Na sigurnom sam.
Pa sam ovo pretvorila u svoje utočište.
Svoj dom.
Ovo je druga opcija.
Usrana druga opcija.
Prihvati svoju sudbinu.
Tako je bilo
dok se ti nisi pojavila.
Treća opcija opet je u igri.
Bijeg.
Imam plan kako da nas izvučem odavde.
Trebat će vremena. Više vremena nego što ga sad imamo.
Henry će se uskoro vratiti kući.
A kad stigne, ne smije znati da si otišla.
Želiš da se vratim onamo?
Natrag Henryju? Ne, ja…
Znam. Strašno je.
Ali ako želiš otići odavde, ako želiš pobjeći s Camazotza,
ovo je jedini način.
To je jedini način.
Reci mi što moram učiniti.
Hej. Što…
-Hej. -Bok.
Sjećaš li se kojim slučajem Tammy Thompson?
Da. One koja užasno pjeva?
Da.
Ali u prvom srednje
mislila sam da je ravna Whitney Houston.
Kad sam je prvi put ugledala… Bože, kao da se sve usporilo.
Poput scene iz nekog jadnog filma.
Kosa joj je lepršala na vjetru i izgledala je savršeno.
Baš savršeno.
I u tom sam trenutku znala da je ona prava za mene.
Da ću s Tammy napokon moći biti svoja. Potpuno svoja.
Jer uvijek je postojao dio mene kojeg sam se plašila.
Ali mislila sam, ako me Tammy voli, takvu kakva jesam,
više se neću toliko plašiti.
A onda se pojavio on… Steve Harrington zvan Kosa.
O, Bože.
Nastavak već znaš.
Tammy se ludo zatreskala u njega.
I cijeli moj zamišljeni život s njom, kao i ostatak mog života,
raspršio mi se pred očima.
Ocjene su mi se srozale. Morala sam ostati kod kuće svaki vikend.
Jednoga dana čistila sam drek šišmiša u garaži
i našla sam rolu 8-milimetarskog filma.
Nešto šašavo što sam snimila u četvrtom razredu,
ali pustila sam to na projektoru
i najedanput sam gledala tu malu verziju sebe.
I jedva sam prepoznala tu malu.
Bila je tako bezbrižna
i neustrašiva.
Voljela je svaki dio sebe.
I tad mi je sinulo.
Nikad nije bila riječ o Tammy bez sluha.
Uvijek je bila riječ samo o meni.
Odgovore sam tražila u nekom drugom, ali…
Imala sam sve odgovore.
Samo se nisam trebala toliko bojati.
Bojati se toga tko sam zapravo.
Kad sam prestala,
bila sam slobodna.
Kao da mogu letjeti. Kao da napokon mogu biti…
Rockin' Robin.
Da. Rockin' Robin.
Hej, ljudi!
Samo bez žurbe.
Napokon ste našli rupu?
-Nego što! -Da.
Nadajmo se da je laka.
Ako nije,
smekšat ću je.
Hej!
Vodite me Kayici.
Kvragu!
Zucni, i to će ti biti zadnje. Kimni ako razumiješ.
Pokret! Hajde, idemo!
Hajde!
Ne radi.
-Kako da uđemo? -Nemam dopuštenje.
Nisam te to pitao. Pitao sam kako da uđemo!
Ne možete.
Tvoja šefica dr. Kay ima dopuštenje?
Ne znam.
Ne znaš.
Hvala na pomoći.
Plan B.
-Stani! -Je!
-Stani!
Probili smo se.
O, sranje.
Želim da zatvorite oči i usredotočite se na disanje.
Udahnite i izdahnite.
Dok dišete,
želim da se zamislite na plaži.
Voda je plava. Plava kao Štrumpf.
Slušate kako lagano zapljuskuje obalu, kao pas koji srče iz svoje zdjele.
To se zove vizualizacija.
Mama to radi kad nema Valiuma.
PRAVI AMERIČKI JUNAK
Kreni.
IZVAN FUNKCIJE
Bogdaj.
Osjeti pijesak pod guzom. Hladan je i mekan.
…vrijeme. Eto te.
Bravo. Dobro.
Hej, dušo. Kako se zoveš?
Debbie.
Radiš li za g. Štoštića?
G. Štoštića?
Da, naravno. Jedan sam od njegovih vilenjaka.
Znaš, čarobni vilenjak.
Ovamo. Još koji korak.
U redu. Da, dobro.
U redu. Bravo. Korak po korak.
Sranje.
Jedanaest.
Već te jako dugo tražim.
Zovem se…
Dr. Kay.
Znam tko si.
I znam koga si otela.
A znam i to…
da ćete ti i tvoji ljudi…
umrijeti.
Ma koji vrag?!
Bolje da se ne opireš.
Što je prijetnja veća, agresivnije reagira.
Gđice Robin, što je s ostalima?
Samo Robin. I bez brige. Stižu za nama.
Nešto nije u redu.
Ma kakvi. Sve ide točno po planu.
-Začepi… Omotaj to jaknom. -Evo!
Drži!
Evo. Pokušaj…
Hej. Oprosti, mali problem s vodovodom.
Tražiš li slučajno g. Štoštića?
-Samo onuda. -Tamo.
S mora puše lagani povjetarac.
Pogledaš u nebo, tražiš oblake, ali vidiš samo…
G. Štoštić?
Sranje!
Časniče!
Čekaj. Hej, smiri se.
-Što je bilo? -Drek!
Bravo, faco.
-Lucase! Uočeni smo! -Ne!
Vodi ih odavde. Idi.
-A ostali? -Samo idi! Krenite!
Kvragu! Dobro. Idemo.
Pokret! Pokret! Pokret! Pokret!
Hej, stanite!
Ashley Klein je cinkarošica!
Hej!
Otvori vrata! Otvori vražja vrata!
Dakle, ti si razlog.
Razlog zašto ju je tako teško naći.
Trn u mom oku.
A nakon tolikog truda da je sakriješ, ti je dovedeš baš ovamo?
Zašto?
Zašto riskirati njezin život radi drugog?
Što ti znaš, a ja ne znam?
Zapravo se suzdržava. Zamisli!
Ta vrućina koju osjećaš…
slabi ga.
Ali na hladnoći se razmaše.
Mogu ga zaustaviti.
Ali morat ćeš progovoriti.
Idi kvragu.
U tvom sadašnjem stanju to neće upaliti, bojim se.
Baš i nismo najbistriji.
Zakasnio si. Konjica već stiže.
Ništa zato.
Bit ću brz.
Dostava namirnica.
Gdje su svi ostali?
Stižu.
Hajde, dušo. Siđi. Hajde.
Da si odmah sišla ili će te čudovište pojesti!
Otvaraj vrata!
Sranje!
Mičite se s puta!
Bilo je i vrijeme!
Držim te. Tako. Dobro.
Bok. Kamo ste vi pošli?
Što to radiš?
Hej, moraš otići. Moraš otići. Hajde.
Ravno u šumu.
Ondje ti taj kriptonit ništa ne može.
Hop, ne možemo otići. Došli smo po Henryja.
Hej. Uzet ćeš ovaj kompas. Slijedi ga na sjeveroistok.
Odvest će te na groblje. Naći ćeš Nancy i ostale.
Hej! Hej! Hej!
Što je to?
Samo za svaki slučaj.
-Za svaki slučaj. -Ne.
-Ako se nešto dogodi, on će sa mnom. -Ne, Hop.
To je jedini način. Neću riskirati da tebe izgubim.
Neću riskirati.
-Hoppere. Ne. -Želim da nešto znaš.
Odsad pa nadalje,
želim da znaš koliko se ponosim tobom.
Silno se ponosim. Ponosim se jer si štošta prebrodila.
Ponosim se kakva si osoba.
Ne.
Ne. Ne, Hop. Hoppere!
-Volim te, Jane. -Hoppere! Ne! Hoppere!
Hop!
Hoppere!
Hop!
Hoppere!
Zasićenost kisikom pada.
Srce je stalo!
U redu, djeco. Hajde. Sjednite straga.
Bok.
U redu.
Dobro, zabavimo se! Ovo će biti sjajno, ha?
Dobro. Vežimo se.
Sigurnost na prvome mjestu. Hajde. Vrijeme curi.
-Fino udobno, zar ne? -I ne baš.
Žalim.
Robin, Lucase, čujete li? Prijam.
-Čujem. Robin je. -Lucas je. Čujem.
Imamo problem u MAC-u.
Kakav problem?
Pusti me, seronjo!
A da mi objasnite što se ovdje događa?
Miči se od mene!
-Petero nestale djece. -Izgubili ste ih?
-Kako?! -Ova žena…
-Joyce Byers. -Provalila je u vojarnu.
Pomaže im u bijegu kroz nekakav tunel.
Oprosti, možeš li to ponoviti?
Slušajte. Ta djeca nisu sigurna. Dobro? U opasnosti su.
A što mislite zašto su ovdje, gospođo?
Pod našom su zaštitom.
Ako se smijem ubaciti, vidio sam što dolazi.
I bez uvrede, ali vraga nas vi i vaši ljudi možete zaštititi!
-Vojniče! -Hej!
-Pusti ga! -Hej, vojniče!
Koji ti je vrag, vojniče? Da ga nisi taknuo!
Zar to vojska radi? Udara djecu?
-Wille! -Wille! Wille!
Jesi dobro? Dušo, jesi dobro?
Ovdje su.
Pucajte u najbližu metu! Ne čekajte!
Svi ćemo umrijeti!
Društvo! Stanite iza mene! Iza mene!
Natrag!
Pod krevet!
Ostanite iza mene.
Pokret!
Wille!
Napadnuti smo. Ponavljam, napadnuti smo.
Moramo ići. Moramo ići!
A druga djeca? Sranje!
Hajde, hajde!
Hajde, hoćemo li?
Hoćemo!
Idemo odavde. Gledajte mene! Držite se blizu!
Dobro.
Wille, hajde. Hajde!
-Hajde. -Čekajte mene! Čekajte!
Nisam spreman umrijeti!
-Čekajte! -Držite se blizu!
Derek! Požuri se, idemo!
-Svi su dobro? Dobro ste? -Da.
OK. Trgovina Radio Shack. Budemo li brzi, uspjet ćemo.
Idite u tunele i bježite.
-Dobro. -Dobro?
Gledajte mene. Pamtite? Dobro.
Stani!
U redu, sad!
Evo vam na!
Idemo! O, Bože.
O, Bože!
Drži se, dušo! Drži se!
-Što se to dogodilo? -Nemam pojma, ali sviđa mi se!
Sestro.
Pucaj!
Pazi!
Murray!
Majku mu njegovu!
Sranje!
Djeca!
Drž'te se!
Pokret! Pokret, ljudi!
Natrag, ljudi! Natrag!
Kloni ga se! Briši!
Vidiš li ih…
Williame?
Vidiš li djecu?
Znaš li zašto?
Zašto sam ih izabrao da preoblikuju svijet?
Zato što su slabi.
Slabi tijelom i umom.
Molim te!
Lako ih je slomiti.
Lako ih je preoblikovati.
Kontrolirati.
Savršeni domaćini.
A ti…
Wille.
Ti si bio prvi.
I tako si se lako slomio.
Pokazao si mi što je moguće,
što mogu postići.
Nekim umovima, kako se pokazalo,
jednostavno nije mjesto u ovome svijetu.
Mjesto im je u mojemu.
Odgovore sam tražila u nekom drugom, ali…
Imala sam sve odgovore.
Da budemo prijatelji?
Samo…
Nisam se trebala toliko bojati.
Bojati se toga tko sam zapravo.
Ajme! Tako je dobro!
FRENDOVI DOBRODOŠLI
ZAMAK BYERS
Kad sam prestala,
bila sam slobodna.
Kao da mogu letjeti.
Prijevod titlova: Bernarda Komar