Spravite ga ven! Gremo! Gremo!
Mojbog! Drži se srček!
Tukaj sem. Zdrži.
Vitalni znaki? -Srčni utrip 220. Temperatura 41°C.
Will, kje te boli?
Povsod!
Pravi, da ima občutek kot da gori. Poiščite opekline.
Ničesar ne vidim.
Kje te najbolj boli, Will? -Povsod! Povsod!
Čakaj malo. Kako velik?
Najprej je bil tako velik. Zdaj pa je takšen.
Resno, človek, saj je le majhen kuščar.
Ni kuščar. -Kako veš?
Kako, vem da ni? -Kako veš, da ni le kuščar?
Ker je odprl svoj obraz in mi pojedel mačko.
Ničesar ne slišim.
Notri je.
Poslušaj, mali. Če je to nekakšna potegavščina,
si oplel. -Ni. -Prav? -Ni potegavščina.
Nehaj mi svetiti.
Imaš ključe?
Naj vidim.
Očitno je bolj v notranjosti.
Jaz bom ostal tu, če bo poskušal pobegniti.
Steve?
Steve, kaj se dogaja tam spodaj?
Spravi se dol.
Sranje.
Sranje!
Nemogoče.
ČUDNE STVARI: Sezona 2, Epizoda 6
Tista stvar... Nekaj mu je storila.
Ti zdajšnji spomini, ki jim pravite, kako dolgo jih že ima?
Rekla sem vam, da od četrtka. Ko sem ga našla na igrišču.
Zakaj pa ga niste pripeljali? -Saj sem ga že mnogokrat
in kaj ste storili? Nič. Ničesar!
To so novi simptomi, Joyce.
Ne. Že ves čas vam pravi, da je nekaj narobe,
vi pa ste rekli, da je to le v njegovi glavi.
Rekli ste, "Bodite potrpežljivi". Vaše besede.
Razumem, da ste jezni. Res razumem.
Tudi sam bi bil, če bi bil v vaši koži.
Ampak plavamo po istem morju, zato vas prosim, da poskusite...
Kaj? Ostati mirna? Zaupati vam?
Ne, želim, da se ga pošlje v pravo bolnišnico.
Saj veste, da to ni možno.
Tu bo deležen najboljše oskrbe, ga. Byers.
Najboljše.
Za kaj ga zdravite sploh?
Mi lahko kdo pove, kaj je narobe z njim?
Mi lahko vsaj eden izmed vas pove, kaj je narobe z mojim sinom?
Kaj je narobe z mojim sinom?!
Zato moram preprečiti, da se resnica širi dalje.
Tako kot tisti plevel tam. Z vsemi potrebnimi sredstvi.
Na uničenje tistih ljudi. -Na uničenje tistih ljudi.
Ti komunisti pa znajo poskrbeti za vzdušje. Ni tako?
Ne, ne, ne... Ne smeva. -Ja. Voziti moram.
Voziti? Kaj, nocoj misliš? -Najini starši...
Bi bili ponosni, če bi vedeli, kaj sta počela.
Povejta, da sta pri Tammy ali pa pri Dawnu
in prespita v moji sobi za goste.
Mislim, si ti želiš ostati? -No, sicer je res že pozno.
Prav. Lahko prespim na zofi?
V redu, zmeden sem. Kaj se dogaja? Ljubezenski spor?
Ne, ne. Midva sva samo prijatelja. -Prijatelja.
Danes sem izvedel veliko šokantnosti, ampak to pa je vajina prva laž.
Ni laž. -Ni?
Mlada sta, privlačna.
Imata kemijo, zgodovino, pa še to skupno travmo za sabo.
Težave z zaupanjem, ne?
Nekaj ima opravka s tvojim očetom. -Kaj? Ne, moj oče je... -Kreten.
Prekletstvo je, da tako dobro opazujem.
Ti pa si težja za prebrati.
Tako kot verjetno vsi,
se bojiš, kaj bi se zgodilo, če bi se sprejela takšno kot si
in zbežala nazaj v objem...
Ime? Ime? -Steve.
Steve. Radi imamo Steva.
Ja.
Ampak ga ne ljubimo. -Kaj?
Ne, mi... Mislim, jaz ga.
Tukaj je, dame in gospodje, druga laž večera.
Torej, kako mi je šlo?
Mati božja. Vidva pa sta ljubka, kaj?
Poslušajta...
v kabinetu imam raztegljivo zofo, če jo želiš.
Ampak na vajinem mestu,
bi se že nehal sprenevedati in si delil to prekleto posteljo.
Bojim.
Težave z zaupanjem?
Težave z zaupanjem.
Zbežala nazaj?
Jaz ne bežim nazaj.
Težave z zaupanjem? Nimam...
Želim samo...
Želela sem le reči...
Ne, nikar... Mislim, itak je pijan.
Nasekan. -Ja.
Mislim, kaj? Pozna naju nekaj ur in že misli, da naju pozna v celoti?
Saj to.
Mojbog. Ja, mislim... Me veseli, da čutiva enako.
Ja. Ja, v redu je...
Torej... lahko noč.
Ja... lahko noč.
He-Man, hvala ti, ker si mi rešil življenje. Kako imaš velike mišice.
Vedel sem. -Ej! Če pa sta zaljubljena!
Ne, v bistvu nista. Saj nista niti na istem planetu.
Kaj nisi že prestar za igračke?
Tu se ne gre za to. Temveč to, da ne hodi v mojo sobo.
Potem pa reci svojemu prijatelju piflarčku, da naj molči.
O čem govoriš? -"Rdeči alarm, Lucas. Rdeči alarm."
Sami piflarčki.
Ne, ne, ne...
Dustin!
Lucas tu. Slišiš? Dustin?
No, no, kdo se je oglasil. -Oprosti, stari.
Moja neumna sestra ga je ugasnila. -Medtem ko si reševal spore s sestro,
je Dart spet zrastel.
Pobegnil je in prepričan sem, da gre za malega Demogorgona.
Čakaj. Kaj? -Kasneje pojasnim.
S Stevom te počakava na starem odpadu. -S Stevom?
In prinesi daljnogled ter fračo. -Steve Harrington?
Dobro, pojdiva.
Takoj pridi tja. Konec.
V redu, kavboj, dobre novice.
Lahko greš ven.
Kako se počutiš?
Nikoli bolje. -Dobro. Imam presenečenje zate.
Kaj za vraga je to? -Nekaj, kar moraš videti.
Pazi na stopnico.
Vsa živa bitja razvijajo obrambne mehanizme proti napadom.
Prilagodijo se. Najdejo način, kako preživeti.
Mojbog.
Kar neverjetno, ne?
Širi se,
raste pod nami kot nekakšen rak.
Zakaj ne požgete tega? -Nastala je težava.
Morala sem podpisati na tisoče dokumentov.
Mislim... vsi smo jih morali. Morali smo jih.
Nekje vmes sem že nehala šteti.
Tudi ti jih boš moral. Sem prepričana.
Ja. No, pa že.
Kakšne dokumente? -O zaupnosti
in pojavijo se tudi obrazci, ki pravijo, da se nikoli ni nič zgodilo,
zato pa naj bi se...
Will izgubil v gozdu.
Ja.
Vedno sem mislil, da se takšne reči dogajajo v filmih in stripih.
Zagotovo pa ne v Hawkinsu in vsekakor ne takšnim kot si ti.
Ali pa ti. -Ja.
Bob Newby, super junak.
Te zebe?
Očitno le malce pretresen.
Nikar ne skrbi zame.
Prav. -V redu? Dobro sem.
Res sem.
Saj ne, da si me opozorila. "To ni normalna družina."
Kaj nisi rekla tega? -Ja.
Nisi se hecala.
Zdaj pa moja zamisel o preselitvi v Maine ne zveni več tako noro, kaj?
Ne, sploh ne zveni noro.
Mami?
Je tu kakšen zdravnik? Potrebujemo zdravnika!
Srček, kako se počutiš? Si v redu? -Že prihajajo.
Kdo je to? -Kaj?
Kaj? -Jaz sem. Bob.
Ali ste...
zdravnik?
Ne, Samo jaz sem. Samo... Bob.
Torej, Jonathan, se jo je dalo raztegniti?
Kako prosim?
Zofo.
Saj res. Ja, dobro je šlo.
Stavim, da res.
Ja.
Ja, imela sva samo...
Malo sva se podružile. -Boš do večerje nazaj?
Ja, kmalu pridem domov. -Pozdravi Ally zame.
Prav. V redu. Tudi jaz imam rada tebe, mami. Adijo.
Pravi, da je Mike pri vam. Da je prespal tam.
Prav.
Želiš še enkrat poklicati?
Ne, saj je v redu. Verjetno so šli kam jesti.
Ja, zagotovo.
Za po pot.
In da jo omehčata.
Razumeva.
Hvala vam za vse.
Ne zahvaljujta se mi še. Samo glejta časopise.
In če me želita spet kontaktirati...
nikar.
Enaindvajset.
Dvaindvajset.
Max, bi se že oglasila?! -Prav!
Prisežem, Max!
Kaj počneš tu? -Imam dokaz. -Kaj?
Dokaz, da sem ti povedal resnico. Ampak morava pohiteti.
Kakšen dokaz?
S kom si govorila, hudiča?
Z mormoni.
Z mormoni?
Z zgovornimi.
Pridi, skoči gor.
Pohiti.
Bolje, da je vredno, zalezovalec.
Veš, kako ti je ime? -Will.
Tvoje polno ime? -William Byers.
Ali veš... kdo sem jaz?
Zdravnik.
Sva se že spoznala?
Ne spomnim se.
Se me ne spomniš?
V redu.
Kaj pa... tega fanta tu?
Ga poznaš?
V redu je. Vzemi si čas.
To je moj prijatelj.
Mike.
Kaj pa jaz, mali? Se me spominjaš?
Rekli so, da si me sinoči pomagal rešiti. Se spominjaš tega?
Se spominjaš česa od sinoči? Kar se je zgodilo?
Spominjam se, da so me trpinčili.
Misliš zdravnike?
Ne. Vojaki.
Vojaki so te trpinčili?
Ne bi smeli storiti tega.
Razjezilo ga je.
Rekel si, da ga je razjezilo. Misliš njega?
Prav. Nekaj želim poskusiti.
Morda se vam bom zdelo čudno,
vendar mislim, da nam bo pomagalo razumeti situacijo.
Lahko?
Lahko.
Will, povej nam, če boš kaj čutil. Prav?
Čutiš kaj? -Majhno pikanje.
Pika te? Kje?
V prsih.
V redu... -Srček.
Kaj pa zdaj? -Žge...
Žge me. -Kje?
Povsod.
Dovolj je. Dovolj je bilo!
Nehajte! Slišali ste jo! Dovolj je!
To je to! Končali smo! -Prav.
Srček. Srček, v redu je.
Ugibamo, da gre za nekakšen virus,
ki povzroča nevrološko motnjo.
Ko se običajni virus prilepi na gostitelja...
se začne množiti. Razširi se in sčasoma prevzame gostitelja.
Virus je živ. Ima neko inteligenco.
To ni nič... nenavadnega.
Tu je nenavadno to,
da ta virus... nekako komunicira z ostalimi gostitelji.
Ima nekakšno inteligenco panja in tako povezuje vse gostitelje virusa.
Dobra novica je ta, da se virus lahko pozdravi.
Nadaljevali bomo z analizami...
Videli bomo, kaj bomo našli.
Kaj se bo zgodilo, ko se ne bo spominjal več ničesar?
Ko ne bo tam ničesar več?
Kaj se bo zgodilo, ko ne bo več mojega sina?
Ali sem prav razumel?
Obdržal si nekaj, kar si vedel, da je verjetno nevarno,
samo da bi naredil vtis na dekle... ki si jo šele spoznal?
Dobro, malo nagnusno si prenapihnil zadevo.
Zakaj bi bil dekletu sploh všeč nek polž?
Polž iz druge dimenzije? Zato, ker je noro.
Tudi, če bi se ji zdelo kul, čeprav se ji ne...
Ne vem. Občutek imam le, da se preveč trudiš.
Nimamo vsi tvojih popolnih las. -Ne gre se za lasje.
Ključ do deklet je... da se obnašaš kot da ti je vseeno.
Tudi, če ti je? -Ja, tako je. Zaradi tega znorijo.
In kaj potem? -Počakaš...
dokler ne začutiš... -Česa?
Kot je tik pred nevihto.
Ne vidiš je, ampak jo lahko čutiš kot nekakšno...
elektriko.
Kot elektromagnetno polje, ko se oblaki v atmosferi...
Ne, ne, ne. Kot spolna elektrika.
Ko začutiš to, potem narediš potezo.
Takrat jo poljubiš? -Ne... Počasi, Romeo. -Oprosti.
Seveda imajo nekatera dekleta rada, da si neposreden.
Saj veš, močan in privlačen kot je...
Kaj pa vem, kot lev.
Toda z ostalimi pa moraš iti počasi, biti prikrit...
kot nindža.
Kakšne vrste je Nancy?
Nancy je drugačna. Drugačna od ostalih deklet.
Ja, res se zdi posebna.
Ja. Res je.
Ampak to dekle je tudi posebno. Nekaj je na njej.
Ej, ej. -Kaj?
Saj se nisi zaljubil v to dekle, kajne?
Ne, ne.
V redu, dobro. Nikar. -Ne bom.
Samo zlomila ti bo srce in ti si še premlad za to sranje.
Faberge. -Kaj?
Faberge Organics.
Uporabi šampon in balzam in ko bodo tvoji lasje vlažni...
Ne, mokri, prav? Ko bodo vlažni. -Vlažni.
Štirikrat posprejaš s sprejom Farrah Fawcett.
Sprej Farrah Fawcett? -Ja, Farrah Fawcett.
Če komu povedaš, da sem rekel to, je tvoja rit oplela.
Mrtev si, Henderson. Si razumel?
Ja.
V redu.
Farrah Fawcett, resno? -Saj je privlačna.
Ja.
Hej, tu...
Jaz sem.
Vem, da je bilo predolgo in...
Želim, da veš, da nisi ti kriva
ali pa najin spor.
Prav?
Nekaj je prišlo vmes... In ko se vidiva, ti pojasnim vse.
Želim le, da veš, da nisem jezen.
Žal mi je.
Za vse.
Nočem, da se ti kaj zgodi.
Nočem te izgubiti.
Glej, da si pogreješ pravo hrano. Ne samo vafljev.
In želim, da poješ ves grah, tudi, če je čuden in ogaben...
In kmalu bom doma.
To je on iz prejšnjega tedna.
In prisotne so možganske anomalije o katerih smo razpravljali.
Nič drugačno ni kot
pri ostalih, ki trpijo za post travmatskim stresom. Toda...
to je Will sinoči. Kot lahko vidite,
So se pojavile anomalije v limbičnih in paralimbičnih predelih.
In to...
je bilo posneto pred eno uro.
Nobenih predlogov ne slišim. -Večje težave imamo kot je fant.
Kaj res? -Ne smemo več prestavljati žganja.
Govorite o tem, da to rešimo z obližem.
Trenutno je obliž najboljša rešitev. -Naša edina rešitev.
In če bo ubilo fanta? -Iskreno, Sam, ga bo pač ubilo.
Ponovi to.
Glede hitrosti širjenja, ga do konca dneva ne bo več.
Kar storimo ali pa ne, ne bo spremenilo izzida.
Začeti moramo s požigom.
Kam greš?
Razmisliti.
Zakaj traja tako dolgo?
Hej... Zdravniki vedno rabijo čas. Pomiri se in bodi potrpežljiva.
Veš, moram...
Spustita me skozi. Spustite me skozi!
Dobro veste, da ne moreva. -Moram govoriti z njim.
Kmalu se bo oglasil. -To sta že rekla pred eno uro!
Will.
Will? Will?
Kaj je narobe? Te spet boli?
Nekaj sem videl.
V svojih zdajšnjih spominih?
Senčno pošast.
Mislim, da vem kako ga ustaviti.
To, ja. Ja, to bo v redu.
Čisto v redu bo.
Dobra izbira, stari.
Rekel sem srednje pečeno!
Kdo je to?
Povedal si ji?
Pa kaj? -"Pa kaj?"
Tudi ti si ji želel povedati. -Ja, ampak ji nisem.
Strinjali smo se, da ji ne povemo in da ne išče Darta.
Ki pa si ga čudežno našel. -Praviš, da lažem?
Pravim, da imaš strašljivo vez z njim.
Ja, preden se je spremenil Demogorgona.
In nisi se slišal z Mikom? -Ne. -Kaj pa Will? -Ne.
Hopper? -Ne! Nikogar ni.
Zakaj misliš, da sem s Stevom Harringtonom?
Nekaj je... -Narobe. Se strinjam.
Zato pa potrebujeva čim več pomoči.
Itak mi ni verjela.
Verjetno ji nisi povedal na pravi način.
Verjetno res.
Sva dobro?
Ej! Bedaka! Kako to, da mi pomaga samo to dekle?
Čez 40 minut se bo zmračilo. Pojdimo. Rekel sem, pojdimo!
Prav, kreten! Mojbog. -Bedak.
Kaj?
Kaj je vse to?
Ne vem.
Mami?
Will?
Ne fotografiram s polaroidom. -Kaj? -To ni moje.
Še nekdo je bil tu.
Sam, to je že smešno.
Dajte mu trenutek, prav? -Nimamo časa...
Ej, kreten, kaj ko bi nam naredil uslugo in že utihnil?
To je to.
Kaj je to? Kaj je tam, Will?
Ne vem.
Vem samo, da ne želi, da pogledam tja.
Mislim, da pomembno.
Pa poglejmo, če je ta mali čarovnik ali pa norec.
Prva vrata na desno, gospodje.
Sklepam, da je tale. -Nikar si ne premislimo.
Bom jaz vodil.
Notri gremo.
Torej si se res že boril s temi stvori?
In si povsem prepričan, da ni šlo za medveda?
Daj no, ne bodi butasta. Ni bil medved.
Zakaj si sploh tu, če nam ne verjameš?
Pojdi domov.
Nekdo pa je tečen. Bi že moral spati?
To je bilo dobro. Pokaži ji, da ti je vseeno.
Saj mi je.
Zakaj mežikaš, Steve? Nehaj.
V bistvu je kar kul.
Meglo mislim.
Izgleda kot morje.
Ga pogrešaš? -Kaj?
Morje. Valove? Kalifornijo?
Stavim, da je Hawkins kar beden. -Ne, ne. Ni to. Samo...
Moj oči je še vedno tam...
Zakaj? -Zaradi tega pravnega izraza "ločitev".
Veš, ko se dva zakonca ne ljubita več...
Ja.
Moja mami in očim
sta želela novi začetek, stran od njega.
Kot da je težava bila v njem, čeprav je to laž.
In stvari...
so zdaj le še slabše.
Moj polbrat je bedno bil kreten,
ampak zdaj je jezen... ves čas in...
In ne more se znesti na mojo mami, zato...
Se znese nad tabo?
Saj sploh ne vem, zakaj ti pravim to.
Vem, da sem včasih takšna kot on,
vendar nočem biti takšna kot je on. Nikoli.
Najbrž sem tudi sama jezna in...
Oprosti.
Kristus! Kaj je narobe z mano? -Nisi podobna svojemu bratu, prav?
Ti si kul in drugačna. Pa še super pametna si.
In tudi povsem valovita si.
Nihče sploh ne govori tako. -No, jaz že.
In to te naredi zelo kul.
Rad govorim s tabo, Pobesnela Max.
Jaz pa rada govorim s tabo, zalezovalec.
Ga vidiš? -Ne.
Lucas, kaj se dogaja?
Počakajta!
Vidim ga! Na levi! Na levi!
Tam.
Kaj počne? -Ne vem.
Čakaj? Si prepričan, da ni pes? -Kaj?
Ni nasedel vabi. Zakaj ni nasedel vabi?
Mogoče ni lačen?
Mogoče pa se je naveličal krave.
Steve? Steve, kaj počneš?
Steve?
Samo bodi pripravljen.
Pridi, prijatelj.
Kaj počne? -Povečuje jedilnik.
Pridi, prijatelj.
Pridi. Čas za večerjo.
Človek je boljšega okusa kot mačka. Obljubim.
Saj je blazen.
Neverjeten je.
Steve, pazi!
Malce sem zaseden! -Na desni! Na desni!
Steve!
Steve! Prekini! Prekini!
Steve, teci! -Steve, pohiti!
Steve, teci!
Sranje! -Imajo steklino ali kaj?
Ne morejo notri! Ne morejo!
Je kdo tam? Mike? Will? Kdorkoli?!
Sranje!
Na starem odpadu smo in umrli bomo!
Umaknite se! Umaknite se! Želiš kaj? Pridi po tole!
Kaj se je zgodilo?
Ne vem. -Jih je Steve pregnal? -Ne.
Nikakor.
Nekam so namenjeni.
Skoraj smo že tam, dame.
V redu, kar mirno, pobje.
Čakaj. Tam sem bil jaz. -Kaj?
Tisto prekleto pokopališče.
Gospod, ničesar ni tu.
Kot kaže tisti mali samo naklada.
Nekakšna megla se nam bliža.
Žal mi je.
Kaj? O čem govoriš, srček?
Prisilil me je v to.
Kdo? V kaj te je prisilil?
Rekel sem vam.
Razjezili so ga.
Ne bi smeli storiti tisto.
Vohun.
Vohun!
Zaznavam premikanje.
Družbo imate, pobje.
Spustita me mimo! Past je!
Past je! Moram jih opozoriti. Past je!
Ničesar ne vidim! Kje so? Kje so?
Ob vas so! -Čakaj, kaj? -Kaj je bilo to?
Will, srček, govori z mano. Moraš mi pojasniti.
Prepozno je.
Morate iti.
Skoraj so že tu.
Prevedel: denycare Podnapisi.net