Ne vem.
Srečna družina! -Še se smehljajte.
Nasmešek. -Smučko si mi potegnil z noge!
Ljubček, ne dajaj mu stvari na smučko.
Dobil boš ...
Na smučki mi stojiš! -Na spodnjo stran?
Tako?
Bliže skupaj?
Ne vem. -Nasmehnite se.
Dvignite roke. Tako. Tako?
Hej!
Mojbog!
Finn!
Na moji smučki stojiš, veš? Nehaj! -Fanta.
Fanta. Loči fanta.
Potem moram ...
Fanta, ločena sta.
Nehaj!
Lahko ponovite?
Rad bi, da grem dol. -Misliš resno?
Ne, ne, ne. Pete, ostani, kjer si.
Ne fotografirajte tega dela. Počakajte, da bomo pripravljeni.
Stojte vzravnano.
Glejte v fotoaparat. -Saj poskušam.
Samo nasmehnite se.
Recite "Avstrija"!
Avstrija!
Rad bi, da spet dvignemo palice. -Hoče, da palice držimo v zrak.
Ne vem.
KO GRE VSE PO ZLU
Gneča, kajne?
Ja, precej živahno je. -Mogoče je kriva ura.
Tudi jaz mislim tako.
Oprostite, oprostite.
Si opazil, da tukaj ni nobenih otrok?
Malce čudno, se ti ne zdi?
Morda imajo drugačen urnik počitnic.
Ja, mogoče.
Sem, sem.
Fanta, ostanita mi na očeh.
Živjo, hvala. Priimek je Stanton.
Komu pišeš?
Zachu.
Zachu iz službe?
Ja.
Zakaj pa ti piše? Sta zdaj prijatelja?
Ne, samo za naše potovanje sem mu povedal
in izkazalo se je, da sta s punco Rosie ...
Tudi onadva potujeta po Evropi.
Kaj res? -Očitno sta trenutno v Amsterdamu.
Ključnik "brez načrta".
Daj no.
Ključnik "živi svoje najboljše življenje". -Ključnik "piši boljše ključnike".
Seveda, ja. Ne, vem.
Ključnik "ne piši ključnikov". -Tako je.
Ključnik "nehaj zapravljati čas". -Kajne?
S ključniki.
Ljubček, lahko daš telefon iz rok?
Sem že končal. Sem že. -Dobro.
Prav. -Bodiva samo tukaj, prav?
Tako.
Živjo?
Živjo, jaz sem Charlotte.
Je bil vaš let prijeten?
Ja, dober je bil.
Kdaj ste prispeli?
Mislim, da sredi dne ...
Hotel sem smučati, preden se prijavimo.
Škoda, da vas nisem mogla sprejeti.
Kaj imam za vas?
Vi ste ...
Stantonovi. -Stanton.
Ja, vem.
Zemljevid letovišča. -Hvala.
Kartice za vrata. -Odlično.
Pravzaprav me zanima, ali so tukaj še kakšni otroci?
Ne, tukaj jih ni.
V Fissu so, malo manj kot 20 minut od tukaj.
Tam so same družine.
Ampak tukaj je bolje. Živahno je.
Ibiza sredi Alp.
Celo noč se bosta zabavala.
Naj povem, da v Evropi menimo, da so kopalke v savni nehigienske,
zato so vsi goli.
Tukaj se ne sramujemo svojega telesa.
Govorite zase.
Ne, vaše telo je dobro. Slavite ga.
Prav, ja.
To bom gotovo naredila.
Oba.
Ja. Ne, ne. Brez dvoma.
Dobro. -Slavila ga bova.
Tukaj sem kot prijateljica, ja?
Želita biti moja prijatelja?
Seveda.
Potem smo prijatelji.
Odlično, krasno.
Prav.
Oprostite.
Hvala.
Najlepša hvala.
Fanta, obesita svoje smučarske stvari, da se posušijo, prosim.
Fanta, nehajta.
Vse stvari pospravita v predale, prav?
To boli!
Povem ti,
da bo grozno, ker si delita sobo.
Ljubček.
Ne, končal sem.
Zach mi kar naprej piše.
Sprašuje o Ischglu in kje bivamo, zato ...
Prav, ampak ne želimo si, da bi brez načrta prišla sem, ne, Pete?
Ne. Ne, ne, ne.
Zato sem hotel zaključiti pogovor.
Ja, dobro.
Glej.
Našel sem očetovo staro kapo.
Prinesel sem jo, da bi jo nosil med smučanjem.
Kaj res?
Da bo tukaj z nami.
Kako lepo.
Res mi je všeč.
Ja.
Oprosti, da sem bil, saj veš ...
Zato smo tukaj, kajne?
Ja.
Za vse bo dobro.
Prav.
Nehati bi morala, kajne? -Ja.
Ja? -Ja.
Opravljeno.
Prav.
Zdaj pa zares.
Ker bova zjutraj hotela tudi obilen zajtrk.
Ja.
-Prav.
Pod tuš grem.
Prav.
Tok, tok.
Kaj?
Kaj? Kako to misliš, kaj?
Kaj?
Slačim se.
Rekla je, da morava slaviti telesi.
Vedela sem, da si boš to zapomnil.
Ja, da se ne izgubimo.
Dobro razmišljanje, kajne?
V trgovini z umetniškimi pripomočki ni bilo več veliko zaloge,
razen teh nalepk za začetek šolskega leta,
ki fantoma ne bodo preveč všeč.
Res ne.
Ne bosta navdušena.
To boš imel pod čelado, kajne?
Ja, ja.
Ja. -Spodaj.
Fanta, čez pet minut gremo.
Vzemita svoje stvari.
Prav.
Počasi, Finn!
Hej, hej! Stoj!
Počakati moraš preostanek skupine, prav?
Prav.
Mojbog.
Namerno to počne.
Ljubček, samo faza je. Pusti ga.
Saj vem.
Bolj zagrabiš ...
Več pozornosti posvečava temu ... -Ja.
Huje bo. -Postalo bo huje, ja.
Ja, razumem. -Točno.
Saj se šališ.
Bravo, Em, prava raketa si.
Tako razmišljam, fantje.
Zdaj bi lahko pojedli kakšno juho,
potem pa tisto odlično pecivo okoli 16.00.
Za večerjo pa bomo spet lačni.
Se vam ne zdi to dober načrt?
Morda bi šli po kosilu po Zveri.
Jaz grem, očka. -Ja.
Mislim, da ne bo tako zahtevno. Videti je črna, ampak je rdeča.
Res?
Ameriška modra.
Ja, več črnih prog je po ameriško modrih. Evropsko rdečih.
Črne jim rečejo zaradi prestiža.
Kje si pa to slišal?
Vem pač.
V redu bo, zmogla boš.
Kaj pa, če bi šli poiskat nekaj lepega pršiča?
Potem pa lahko malo vadimo za ...
Rodeo?
Ne, Pete. Za ...
Vau.
Nadzorovan plaz.
Ja.
Je to v redu, Pete?
Ja, v redu je.
Mami?
Mami!
Pete?
Si dobro? Sta v redu?
Vau, kajne?
To je bilo ... Kajne?
Noro.
Ja.
Tisti ljudje se smejijo.
Ste vsi dobro?
Živjo.
Tako. -To bomo počistili.
Kaj vam lahko prinesem?
Jaz bom juho.
Ja.
Bomo pecivo pozneje?
Seveda.
Ampak juho, zdaj bi juho.
Ja.
Hvala.
Hej, hej, hej!
Stoj!
Prosim, pazi, kaj počneš.
V redu je.
Ne, ni v redu. Lahko bi stisnil mojega sina.
Si dobro?
Ja.
Prosim. -Kaj se dogaja tukaj?
Ustavijo se, ne boli.
Kaj se je zgodilo tukaj?
Gremo stran.
Pojdimo stran.
Vse je v redu.
Potrebuješ pomoč pri čevljih?
Ne.
Kaj je bilo to? Ne razumem.
Ne, ni gledal in zadevo kar zaprl čezenj.
Si dobro?
Ja, v redu sem.
Dobro je.
Samo prestrašil sem se.
Lepa si.
Hvala.
Misliš, da bi lahko ...
Samo ...
Ja. -Ja.
Prav. -Ja.
Gneča je. -Vau.
Boš kaj rekel glede ...
Jeee!
Moja dobra prijatelja!
Mislim, da bi rada ...
Ne, ne, samo maha. Živjo.
Ne, vabi naju tja.
Prav. -Recimo.
Izgovorila se bova.
Morata priti sem.
Prav.
Zdaj bi bilo nevljudno.
Z njo sva. -Prav.
Žensko v belem. -Ne, nisva.
Ja. -Vaše belo vino in viski.
Najlepša hvala. -Krasno.
Prinesite še eno rundo zame in za prijatelja.
Ne, zaenkrat imam dovolj. -Ena pijača bo dovolj.
Hvala. -Ne, pametno je naročiti zdaj.
Potem bo norišnica. Ibiza v Alpah, se spomnita?
Seveda.
Jaz bom pila, če ti ne boš. -Prav.
Po klubih grem.
Lepo.
Noč zunaj, kajne?
Torej imate dovolj prostega časa.
Seveda. Dovolj, da si vedno najdem kakšnega tiča.
Krasno.
To je prijetno.
Gosta imava.
Charlie. -Živjo.
Zdravo.
-Zdravo.
To sta moja prijatelja, Billie ... -Jaz sem Billie, ja.
Moja žena, Billie. Živjo. -In Pete.
Pravkar sem govorila o tebi.
Dobro, upam.
Seveda. -Ja.
Kaj je govorila?
Kratko je bilo. Hočem reči ...
Ja, res ste ji všeč.
Ja, pozitivno. Pozitivne reči. -Ja.
Rekla sem, da si vedno dobim kakšnega tiča.
Je to ...
Ja, res je to rekla.
Prav.
Ne, mislil sem samo, saj veš ...
Mislil sem ...
Šalila sem se.
Zakaj? Misliš, da se bova poročila?
Ne! Mojbog!
V redu.
Nisem mislil, da se bova poročila. Mislil sem ...
Lepo sva se imela skupaj ...
Šla bi.
Samo ...
Vidva se torej poznata iz ...
No, jaz ... Od tukaj.
Prišel sem v nedeljo, ona pa mi je razkazala kraj.
Ampak se hitro učiš.
Hitro.
Ste se imeli lepo na gori?
Odlično je bilo. Krasni pogoji.
Prava gorska izkušnja.
Ja. -No ...
Skoraj smo umrli v plazu.
Kaj?
Ampak bilo je krasno. -Billie.
Fantastično je bilo.
Billie, čakaj. Neki trenutek je bil.
Plaz je bil.
Mojbog.
Jebenti!
Ne, hočem reči, da je bil ... -Ja.
Za trenutek se je zdel tvegan.
Samo malo.
Kar nekaj trenutkov se je zdelo neverjetno tvegano.
Zares. -Prav.
Potem ga je bilo konec in vse je bilo v redu.
Z vsemi je bilo vse v redu.
Otroka sta bila res prestrašena.
Seveda.
Brez dvoma.
Pete, kar sta videla, je bilo ...
Strah ju je bilo. Zagotovo.
Ja.
Ampak midva sva tukaj, onadva pa zgoraj gledata film.
Družita se.
Verjetno ...
Čustveno smo zadnje čase veliko preživeli.
Oče mi je umrl pred osmimi meseci.
Ja.
Se zgodi. -Kakšna škoda.
Hudo je bilo.
Zato smo prišli sem.
In zato smo tukaj.
Zato bodimo tukaj.
Prav. -Na ta kraj.
Na ta kraj. -Na ta kraj.
Oče je 30 let prodajal potovanja.
V resnici pa nikoli ni šel nikamor.
Njegovo poznavanje sveta je temeljilo izključno na raziskovanju.
Ko sta se z dobrim prijateljem hkrati upokojila,
sta dobila dragocen servis iz brušenega stekla.
Zanj je imel posebno mesto na polici. Postavil ga je tja
in celo ko smo prišli na obisk, ga ni hotel uporabiti.
Ne vem, za kaj ga je hranil.
Morda za nič.
Nazaj domov sem se vrnil na pogreb. Dobil sem se s Hughiejem.
To je očetov prijatelj. -Ja, ja.
Prav.
Nazdravila sva očetu z istim kompletom kozarcev.
Tam, pri Hughieju.
Zložil jih je naravnost v pomivalni stroj.
Vprašal sem ga: "Ali jih uporabljaš vsak dan?"
Vesta, kaj mi je rekel?
"Samo današnji dan imamo."
Ja.
Močno sporočilo.
Zame, veste, torej ...
Danes je bil danes.
Nazdravimo na danes.
Danes!
Ja, ja.
Vseeno mislim, da bi to morala prijaviti varnostni službi letovišča.
Da se bosta vsaj počutila bolje.
To je odlična zamisel.
Ja, to bi rada naredila.
Ja. -Je tako?
Odlična zamisel. -Ja.
Ja. -Fanta.
Rada bi se pritožila.
Ja?
Bil je plaz, ki smo ...
Ki nas je včeraj prestrašil.
Nadzorovani plaz s Zwölferkopfa, ja.
Pravite, da je bil nadzorovan, vendar mislim, da bi morali vedeti,
da so se ljudje zelo prestrašili.
A so bili vsi na varnem, kajne?
Tega pravzaprav ne vemo.
Lahko vam zagotovim.
Vsi so bili na varnem.
Krasno, to je res dobra novica.
To pomaga. Lepo je to slišati.
Rada bi rekla samo ...
Ne razumem, zakaj ni bilo nikjer nobenih opozoril.
Bila so opozorila. -Kaj? Kje?
Pri dvigalih, gondolah, hotelskih recepcijah, restavracijah, trgovinah,
barih, avtomatih s pijačami, straniščih.
Ne vem, kaj vam naj rečem. Nikjer jih nismo videli.
No ...
Ali ni tako?
Morda ...
Presneto. Morda sem videl nekaj,
kjer so bili omenjeni snežni pogoji.
Ja, povsod so bila.
Torej si videl opozorilo?
Veliko ...
Videl sem eno opozorilo.
Bilo je ...
Samo malo.
Ne, povedati hočem ...
Kaj hočeš povedati? -Nekaj hočem povedati.
Kaj bi radi povedali?
Z opozorili ali brez njih,
če smo jih videli ali ne,
bi radi, da priznate, da dela niste dobro opravili.
Delo smo opravili popolno.
Ne, pa ga niste.
Smo. -Niste!
Ne morete trditi, da bi tako moralo biti.
Ja, točno tako. -Ne!
Sneg je bil na vseh krožnikih.
Mislim, da ne razumete nečesa.
To je bil za našo družino velik dogodek.
Nočem, da to postane pravni problem.
Res nočem. -Billie.
Ne, nočem ... -Vem, ampak ...
Razlagam, česa nočem.
Nismo v Ameriki, kjer greste na sodišče, ker je vaša kava prevroča.
Jebite se, odvetnica sem.
Prav. Slišali ste najino pritožbo.
Ja, no, nekdo jo mora slišati.
Hvala za vaš čas.
In "nič hvala za vaš čas" od mene.
Zagotovo.
Bom sama, prav? -Prav.
Kakšen kreten, kajne?
Ja.
Kdo je kreten?
Moški, ki bi naj bil odgovoren.
On.
Ja, velik kreten.
Ali imaš ...
Ja.
Tako? -Tako bi rad?
Tako.
Kako rad potuješ z mano?
Tako rad.
Mami.
Kaj?
Mojbog.
Pete?
Kaj? No, prav.
Mojbog. -Naj zbudim Ema?
Ja, ja.
In ne glejmo ljudi, ko spijo. Tega ne maram.
Iti moramo.
Kam gremo?
Gremo na drugo goro?
Ne, še boljše. Krasno bo.
Očkovo presenečenje.
Mislim, da bi morala nazaj po nekaj iz samopostrežnega bifeja.
Ampak pozni smo.
Sestradan sem.
Samo po kos sadja grem, prav?
V redu bomo.
Očka, avto! Avto!
Lahko odprete prtljažnik, prosim?
Tukaj smo. Oprostite.
Družina Stanton?
Ja, to smo mi. -Živjo.
Pravkar so hoteli oditi.
Opravičujemo se, zaspali smo.
Pridita, gremo.
Helikopter nas bo peljal smučat. To je res kul, kajne?
Noro!
Priboljšek od očeta. Očka se je tega domislil.
Tako sem lačen.
Ko boš enkrat na snegu, mali, boš pozabil na lakoto.
Morda imajo kakšno energijsko ploščico.
Imate kakšno ploščico?
Ja, ja, imamo pas za zaščito.
Kaj?
Zdaj bi res morali gor. Prosim.
Nam bodo kaj povedali?
Ja, ja! To bomo naredili sproti.
Prosim, pridite!
Kje je moja rokavica?
Kar šli bomo?
Ne bi morali dobiti še kaj več informacij?
Recimo?
Vse boste slišali na krovu!
Mami! -Kaj?
Ne najdem rokavice!
Zakaj si tako butast?
Hej, hej!
Ne. Pridi sem za trenutek.
Pridi sem.
Fanta, česa ne počnemo?
Zmerjamo ljudi.
Kaj boš torej rekel, Finn?
Oprosti.
Odlično, Finn.
Čakaj, Pete. Ni odlično.
Poglej ga v oči ter jasno in glasno reci,
da te bo slišal in razumel.
Oprosti!
Iti moramo! -Pa gremo.
Prosim, prosim!
Res moramo vzleteti!
Vreme se lahko spremeni!
V redu, ampak nima rokavice.
Čakajte malo. Kaj? Spremeni v kaj?
Gremo!
Samo današnji dan imamo.
Razumem, Pete, vendar nima rokavice.
Manjka nam rokavica
in pravkar je rekla nekaj o spremembi vremena.
Imeli bodo rezervno rokavico, no!
Imate rezervo?
Ne vem! Pridite, prosim!
Gotovo imajo rezervne rokavice!
Pravkar je rekla, da ne ve!
Lahko si izposodi tvoje!
Kaj? Potem bo zeblo mene, Peter! -Prav, prav.
Lahko dobi moje!
Odletele mu bodo z rok! Niso mu prav!
Imate rezervne rokavice?
Energijske ploščice?
Billie, dva tisočaka sem porabil za to, razumeš?
Tega se zavedam, Pete! -Prav, gremo!
Zabavajmo se, v redu?
Pridite!
Kaj? Ne!
Pete, stoj!
Ne hodi stran od nas!
Nimamo rokavic!
Otroka sta sestradana!
In govorila je o nekakšni spremembi vremena!
V avto!
Potrebuješ pomoč, mami?
Ne, hvala!
Si prepričana?
V redu je!
V avto pojdita!
V avto!
Tukaj imaš rokavico, ljubček.
Prav.
No, še vedno imamo celo popoldne.
Kaj bi počeli?
Šli na plažo?
Ko vse to pojemo, bomo še vedno imeli uro
ali uro in pol za goro.
Mislim, da bo za danes dovolj.
Zaključili bomo.
Lahko sedimo pred kaminom in si spečemo pokovko.
Morda bi lahko fanta pozneje pogledala kakšen film,
midva pa si vzameva nekaj časa zase.
Ta zamisel mi je všeč.
Tudi meni.
Ja, mislim, da je to pametno. -Ja.
Sadje.
Fanta, pojejta nekaj sadja, prosim.
Nekaj bi lahko naredil, vendar se mi mama smili.
Prav, oprosti.
Me nimaš rad?
Na vlaku sva! Zdaj v Avstriji ...
Odlično. Prideta nocoj na večerjo?
Si prepričan? Je res v redu?
Seveda. Billie bi vaju z veseljem gostila!
Praviš, da sta kar prišla?
Ne. Bila sta v bližini in dejansko poklicala.
Slučajno sta poklicala?
Billie, ja, poklicala sta.
Kdaj? Kdaj sta dejansko poklicala?
Kdaj? -Ja. Kdaj?
Ko sem bil na stranišču.
Saj poznaš Zacha.
Ne, pravzaprav ga ne poznam.
Ne poznam Zacha, Pete. Ne prav dobro.
Ne tako, kot ti poznaš svojega sodelavca. Je tako?
Ženske prav gotovo ne poznam.
Žal mi je, prav? Ne znam se izmotati med klicem.
Lahko kako pomagava? -Hej.
Ne, ne, kar sedita. -Ni treba.
Vidva se kar sprostita.
Upam, da imata rada korenček in hrustljave ribice.
Oprosti, moral bi ...
Ja, no, zdaj ne moreš.
Tako. Živjo. -Živjo.
Videti je odlično.
Kaj res?
Tako.
Torej, povejta kaj o potovanju.
Kolikor se ga spomniva,
je bilo noro.
Sem videl, ja.
Napeto.
Tri države sva obiskala v štirih dneh.
V torek sva jedla jabolčni zavitek v Düsseldorfu,
popoldne pa sva se že sprehajala ob Renu v Franciji.
Mojbog, vau.
Morda sva kakšen dan ali vse dni
jedla kakšne prepovedane snovi.
Zveni čudno, če rečem tako?
Ne, lepo si povedal. -Prepovedane snovi?
Zvenim kot narkoman?
Prepovedanke. -Prepovedane.
Prepovedane. Samo prepovedane. -Prepovedane sva jedla.
Torej sta jedla prepovedane?
Ja, jedla sva prepovedane. -Ja, res sva.
Prav, razumem.
Ne vem, mislim, da je bilo bistvo tega potovanja,
da sem stopil iz cone udobja
in sledil Rosie ...
To sem počel
in se prepustil vsemu temu ...
Ne prepustil. Razširil. -Razširil.
Ja. -Ja, oprosti. Razširil sem vse.
Svoj svet. Pozitivna stvar.
Prav. -Ja.
Ja.
Veš, kako se slepim izostrijo drugi čuti?
Seveda. -Ja.
Tako je z Rosie. Pa mi niti oslepeti ni bilo treba.
Ljubček.
Res.
Pravim ji navdušujoča Rosie.
Res mi.
To je res dobro zame. Saj me poznaš, Pete.
Ja, poznam te.
Običajno mislim samo na hotele in ...
Kajne? Sobno strežbo, čiste rjuhe. -Ja.
Seveda, seveda.
Pri zajtrku že razmišljam, kaj bomo jedli za večerjo.
In preden zaspim, razmišljam,
da bi jutri morali jesti zajtrk v tistem istem lokalu,
ker imajo nekaj, kar mi je všeč.
Preizkušava nove stvari. -Hvala.
Tukaj je res dober kraj zanj.
Moraš živeti tam.
Vem, da ne grem nikamor.
Drug v drugem sva našla željo, da si življenji deliva na določen način.
Za potovanja in dogodivščine gre.
Ne želiva si imeti otrok,
živela bova zase.
Ključnik "brez načrta".
To nama je res všeč.
To je Rosiejina stvar. Ključnike obvlada.
Hvala. -Ti si tista.
Ja. -Ja.
Ker sva brez načrta, sva danes lahko tukaj, kajne?
Nisva vedela, kje bova,
potem pa si pisal in zdaj sva tukaj.
Niti povratnih vozovnic nimava.
Kdo ve, kaj sledi!
Ti nekako veš, kaj sledi, kajne?
Ker moraš v ponedeljek v službo.
Je tako?
Ja, no, seveda. -Ja, saj karte za domov imava.
V Cambridgeu moram ob 8.30 razkazati poslovni prostor ...
Ja.
Kaj pa vidva? Ste dobro izkoristili smučanje?
Ja, smo.
Super.
Doživeli smo napet trenutek.
Vendar je zdaj mimo in čudovito se zabavamo.
Mojbog.
Kaj pa se je zgodilo?
Samo dogodek je bil.
To je vse. -To je bilo vse.
Dobro je doživeti kaj. -Točno.
Zdaj smo dobro. Nič takšnega ni bilo.
Je bilo.
Ne, prav. V redu.
Nisem izbral pravih besed. -Bilo je nekaj.
Ja.
Sedeli smo na terasi restavracije
in močno je počilo.
Naenkrat se je z gore začela kotaliti gmota snega
in ni bilo videti, da se bo ustavila.
Videti je bilo, da bo po nas.
Za trenutek.
Ne, ne! To sploh ni res.
Ker se je drugim zdelo enako.
Vstajali so in kričali.
Jaz sem kričala.
In otroka sta kričala.
Zdelo se je, da je konec. Da bomo umrli.
Pogledala sem proti Petu,
ki je skočil in pograbil svoj telefon.
Potem ga ni bilo več.
Stekel je stran. Pete nas je zapustil.
Verjetno je mislil,
da nas bo pokopalo ...
On je lahko ušel,
mi pa smo bili predaleč.
Bili smo na drugi strani ...
Ne vem.
Objela sem svoja otroka
in samo čakala, vesta?
Čakala, da bomo umrli skupaj.
Se opravičujem.
Kakorkoli že, minilo je
in še smo bili živi.
Otroka sta nehala kričati.
Dojeli smo, da smo dobro. Nič nam ni manjkalo.
Nato se je Pete vrnil
in naročil juho.
Torej ...
Napeto.
Ja.
Ampak mislim ...
Mislim, da v takšnih situacijah ...
Verjetno se sproži mehanizem preživetja.
Kajne, Pete?
Ne utegneš razmišljati. To je refleks.
Kot ko morska kumara začuti, da je ogrožena,
in skozi zadnjik takoj izloči vse svoje organe.
Kako bi sploh lahko pobegnil?
Kaj? -V smučarskih čevljih?
Kako je to mogoče?
Lahko v smučarskih čevljih tečeš?
Čakaj, kaj?
Zach, lahko v smučarskih čevljih tečeš?
Ni priporočljivo. -Prav.
Odtacal stran.
Hitro odtacal stran. Hočem reči ...
Ne, rekla si stekel.
Rosie, lahko v smučarskih čevljih tečeš?
Ne prav dobro, vendar ...
Točno tako.
Vseeno nikoli ne bi pustila svoje družine umreti.
To je točno tako.
Tudi jaz je ne bi. In nisem je.
Ona je pravkar rekla, da si.
Ja, ker jo res je.
Zaboga, Billie. Zakaj si ...
Nisem odšel in vas pustil, da bi vas zasulo.
Ne vem. -Jaz pa.
Tam sem bil in to videl drugače.
Pa mi povej, Pete. Kako drugače je bilo?
Prosim.
Sneg se je valil proti nam. -Prav.
Skoraj kot plaz.
Zdaj niti plaz ni več.
Pogledal sem proti vam
in ko sem se prepričal, da ste vsi v redu, sem stekel po pomoč.
Čakaj malo, neumnosti govoriš!
Vedel si, da smo dobro, torej si šel po pomoč?
Kaj?
Zelo hitro se je zgodilo. Vse je bilo zmedeno.
Seveda. Preživetvena reakcija.
Ampak pogledal sem vas in se prepričal, da ste dobro,
potem sem šel po pomoč.
Ni bilo tako, Peter.
Billie, jaz lahko sprejmem tvojo različico resnice.
Zakaj ne moreš tudi ti moje?
Ker je moja prava in ne neumna.
Ni te bilo z mano! -Tako je!
Točno tako je. Bila sem pri mizi z otrokoma.
Všeč mi je, da me siliš reči,
da je tvoje videnje enako mojemu videnju.
Prav.
Veš, Pete, pogosto se zgodi,
da ljudje, ki so vpleteni v prometne nesreče,
te vidijo povsem napak.
Nekaj napletati teorije, Zach. -Ja, oprosti.
Jebenti.
Pridita za trenutek sem.
Samo eno vprašanje imava.
Billie, ne.
Ja, ja. -Ne.
Lahko bi rekli ... Pogovarjala sem se s prijatelji
o našem kosilu. Se ga spomnita?
Potem je prišel plaz ...
Lahko povesta, kaj je sledilo?
Lahko povesta.
Zaradi zgodbe in ker bi rada vedela.
Saj lahko povesta, kajne, Pete?
Seveda.
Resnico.
Očka je stekel stran.
In Finn?
Tudi ti misliš, da je bilo tako?
Prav.
V redu, fanta, hvala.
Lahko se vrneta h komediji.
Res krasna otroka.
Morda si jima povzročila travmo, se zavedaš tega?
Jaz sem jima povzročila travmo?
Tako pomembno ti je, da imaš prav, kajne?
Ne, samo razjasniti sem hotela stvari.
Ne, hotela si imeti prav.
Čestitke, torej, Billie, zmagala si. Prav imaš.
Vsi zaploskajmo Billie.
Hej, Pete?
Zapustil si svojo družino!
O tem imam prav!
Hej. Danes bom imela dan zase.
Prav.
S fantoma se lahko odpravite na pustolovščino.
Ja, prav.
Morda se srečamo na gori.
Pravzaprav sem videla letak za sankanje po tirnicah.
Morda bo fantoma to všeč.
V družinskem letovišču je,
tistem, ki je 20 minut stran.
Krasno.
Seveda. -Krasno.
Si si ga dobro ogledala?
Živjo.
Ne, ne, samo ...
Kje imaš ekipo?
Dan zase sem si vzela.
Dobro.
Pustolovščina.
Samo zate.
Ja, pustolovščina.
Zabava. Samo zate.
Ja. Zabava.
Bi se rada zabavala?
Ja.
Zabavala.
Dobro.
Pridi.
Mislim, da je vrsta tukaj.
Ne, ti ne boš čakala tukaj.
Oprostite.
Ja, ja.
Prav, krasno. Še enkrat hvala za tvojo pomoč.
Pustolovščina, kajne?
Zdaj? Zabava?
Ja, ja, vse to.
Greš?
Ja, grem.
Krasno, ja.
Še nekaj me zanima.
Dobro, prav.
Si imela življenje, polno spolnih izkušenj?
Kaj? Prosim?
Si imela življenje, polno spolnih izkušenj?
Ne, ne. Nisem hotela, da ponoviš vprašanje.
Na javnem mestu sva.
Toliko stari redko govorijo angleško.
Res si neposredna, kajne?
Oprosti, ne maram neumnosti.
Ja, saj razumem.
Tudi jaz ne maram neumnosti.
Zdiš se mi ... -Kakšna?
Da nisi veliko izkusila.
Jaz? -Ja.
O, ne, ne.
Pravzaprav bi bila presenečena.
Na faksu sem imela veliko fantov.
Znašla sem se.
Obdelala sem svoje ...
Tega ne počnem rada.
Tega nihče ne počne rad.
Jaz delam tisto, kar mi je všeč.
Masturbiram.
Vsak dan.
To je zame.
In seksaš s svojimi gosti ...
To je zelo zame.
Ampak poročena si, kajne?
Si? Je tako? -Ja, sem.
Kako pa potem to deluje?
S tvojim g. Charliejem
ali kakšnim drugim tipom, ki ga ...
Preprosto. Pozimi sem tukaj,
poleti pa imava z možem kmetijo.
In tvojega moža to ne moti? -Ne, moj mož, moj mož.
Kaj? -Si lahko seževa v roke?
Naj možu povem za to? Mu boš ti?
O čem govoriš?
Najini telesi sta se dotakniti. Bili sva malce intimni.
Prosim te.
Zakaj? Zakaj je to absurdno?
Če se ta dva dela najinih teles dotakneta, ni nič takšnega.
Ker je zelo ...
Ampak drugi deli pa ne.
Ne.
Telesa se dotikajo. Posebni deli njih.
No, ja, posebni so. -Mojbog.
Kaj naj naredimo? Bog v nebesih je jezen,
zato je treba zakon končati. -Ne, ne tako.
Posebni deli so se drgnili.
To je praznoverje.
Pravzaprav ni.
Če si sežemo v roke, ne nastanejo otroci, kajne?
Joj, prosim. -No.
Seks ne pomeni nujno otrok. -To vem.
In ni ti treba seksati, da dobiš otroka, kajne?
Seveda ne, ampak ...
Lahko nadaljujeva, prosim?
Hočem reči, da moraš biti v zvezi
o nečem istega mnenja, kajne?
Recimo kot bi bila zgodba
in oba se morata strinjati o njeni vsebini.
Jaz pišem svojo zgodbo.
Ja, seveda, ampak ...
Srečna sem.
Si ti srečna?
Sem.
Dobro.
Ja.
Zadovoljna si s svojo zgodbo
in jaz sem zadovoljna s svojo.
Prav. -Ja?
Ja?
Ja. Rekla sem ja.
Rekla sem ja. Ja, ja, ja.
Dobro. -Ja.
Malce sem razbolela.
G. Charlie je žival.
Dobro, prispeli smo.
Ne morem sedeti.
Guglielmo bo tvoj učitelj.
Čakaj. Kaj? Kdo bo moj kaj?
Adijo, lepo se imej.
Pripravljena?
Ne vem.
Semle.
Ta kraj je neverjeten.
Ja, zakaj nismo tukaj?
V redu je.
Drugačen.
Ne vem, če je ravno boljši. Samo drugačen.
Finn! Tukaj je!
Gremo.
ČUDEŽNA DEŽELA BERTAS & MURMLIS MI SMO DRUŽINA!
Torej.
Ja, torej.
Prva stvar pri učenju je?
Resnično se mi ne sanja. Ne ...
Kava.
Prav.
Buongiorno.
Buongiorno tudi tebi.
Poslušaj, Charlotte mi je zelo na hitro povedala tvoje ime.
Nisem povsem ... -Guglielmo.
Zelo preprosto je.
"Gu" kot Google, "gli" kot vi, "elmo" kot iz risanke.
Jaz ...
Lahko mi rečeš G.
G. -Ja.
G.
Samo da veš, da se nisem prijavila na ure.
Hotela sem imeti dan zase.
Precej dobro smučam.
Zakaj bi samo precej dobro?
Hočem reči ... -Da se bolje kot to, kajne?
Ja, seveda, gotovo se da bolje kot precej dobro.
Prav. Vidiš to kavo?
Vidim.
Precej dobra je.
Dolgčas, kajne?
Primem?
Ja, ampak ...
Ja.
Alpska kava.
Bolje.
Ja, bolje kot precej dobro. Verjetno.
Ja.
Vau!
Veliko bolje kot precej dobro.
Hvala torej za precej bolje kot dobro. -Ni za kaj.
Res hvala. Zdaj pa grem.
Čakaj, čakaj, Billie.
Nekaj ti povem, prav?
Ja.
Malce bova smučala skupaj,
če boš potem hotela biti sama,
boš sama.
Prav.
Dobro, G.
Ja, daj petko.
To.
Finn, kolega, ne zaviraj tako močno!
Počasi ni zabavno.
Preblizu si!
Stari, daj no. Brat je daleč spredaj!
Opozoril sem te. Prihajam!
Očka, nehaj!
Dobil te bom!
Dotaknil se te bom, prav?
Ne, nehaj! -Kaj?
Nehaj!
Dobil te bom, Finn! Dobil te bom, stari!
Ne! -Očka ti je za ritjo!
Nehaj!
Pravila imamo. Ne smete se zaleteti.
Ne, žal mi je.
Vem, ampak komaj sem se ga dotaknil.
Pa poglejmo. Tobogan imajo.
Igrice.
Notranji minigolf.
Veliko dobrih zadev.
Se vama kaj zdi zabavno?
Vseeno mi je.
Kaj je narobe?
Zdi se nama, da nočeš biti tukaj.
Seveda hočem.
Najrajši na svetu preživljam čas z vama.
Prav?
Je krivo sankanje?
Prav, očka so vrgli s sankališča.
Ker sem se preveč zabaval.
Vesta, kaj?
Poskusimo ta dan zaključiti z nečim noro zabavnim, prav?
Izberita si nekaj tukaj.
Dajta. Lahko več stvari, če želita.
Gremo lahko nazaj v hotel gledat televizijo?
Seveda.
To bi mi bilo všeč.
To!
Dobro!
Kaj pa to?
Veliko dela, kajne?
Ampak je dobro, kajne?
To pa, to pa.
Kako so tvoja meča?
Kar dobro jih čutim.
Res? -Res.
Dobro.
Morda bi jih sezula.
Morda res. -Za kakšnih 10 minut.
Desni čevelj me ubija.
Tukaj peče, kajne?
Ja.
Včasih ljudem nekako
zmasiram meča, veš?
Včasih jim, kajne?
Ja, včasih jim.
Kaj res?
Ja, da sprostimo te zategnjene mišice.
To je priporočljivo.
Kaj res?
Če je priporočljivo, potem pa ja.
Seveda. -Dovoli.
Ja.
Oprosti, malce potna sem.
V redu je.
Lepa stopala imaš.
Torej ...
Radoveden sem.
Ja?
Kdo je Billie?
Kaj?
Zakaj je to neumno? Rad bi vedel.
Zveni kot ...
Kdo? Kako sploh odgovoriš na to?
Zelo samozavesten sem,
vendar se ne bojim priznati, ko se zmotim.
Prehitro se zaljubim. Počasi si opomorem.
In rad slikam.
Pravzaprav sem kar dober.
Ne znam pa peti, vendar kljub temu
pojem vsak dan.
Smučanje je moja strast,
učenje pa hrani mojo dušo.
Ko vidim, da ljudje presenetijo same sebe. Za to živim.
Sem edinec mame samohranilke
in ona je moja junakinja.
Kako lepo.
Tako jaz odgovorim.
Veš ...
Ni ti treba povedati, kdo si, Billie.
Vendar mi moraš nekaj obljubiti.
Kaj?
Obljubi, da se ti ne bo zdelo neumno,
če kdo hoče, da se vse vrti okrog tebe.
Obljubim.
Prav.
Najlepša hvala.
Oprosti. Scusami. Opravičujem se, če sem ...
Ne opravičuj se.
Naredila sem, kar sem hotela.
Ja. In zdaj hočem smučati.
Ja.
Ja, ja. -Prav.
Prav.
Ampak da sva si na jasnem ...
Lahko bi te pofukala kar zdaj in tukaj, če bi hotela.
Pa ne bom in ne bi.
Toliko se poznam.
Če odgovorim na tvoje vprašanje.
Mojbog.
Prav.
Tukaj so moje rokavice.
Kako si se imela na svoj dan?
Krasno.
Odlično.
S fantoma smo se zabavali.
Dobro.
Kar dolgo smo se sankali.
Krasno.
Smešno.
Dobro jutro.
Jutro, očka. -Jutro.
Hej.
Ste vsi dobro spali?
Smo.
Gremo ...
Za zdaj ...
Za zdaj bomo počeli to.
Prav. -Ja.
Zach je pisal, da bi se nam pridružil.
Mislim, da Rosie spi, torej ...
Krasno.
Prav, lepo se imejta.
Se dobimo za večerjo?
Kje v mestu?
Seveda.
Ti napišem.
Prav.
Kul.
Dobro.
Lepo se imejte.
Bomo. -Tudi ti.
Adijo. -Adijo.
Adijo.
Dobro.
Tudi mopsi so mi všeč. Nepremagljivi so.
Ne bom si premislil.
To!
Mislim ...
Res je krasno.
Mojbog! Poglej to.
Kot na ohranjevalnikih zaslona.
Kot na reklamni fotografiji sva.
Zdaj me mora skrbeti samo ena stvar.
Prav.
Samo ena obveznost.
Kako priti dol.
To je vse. -Ja.
Živi svoje najboljše življenje. -Tako je.
Ja.
Samo današnji dan imamo.
Hudiča, da je tako. -Kajne?
Ja, pismo!
Sranje!
Kreten!
Sem videti v redu?
Ja. Mislim, da si.
Misliš, da nimam pretresa?
Ne, mislim, da ne,
ker nisi bruhal ali kaj podobnega.
Ne, ne.
Ne, ni mi slabo.
Se ponavljam?
Ne vem.
Nekajkrat si me sicer vprašal, ali si videti v redu.
To je to? -Ja.
Živjo, živjo.
Zdravo, živjo. -Živjo.
Ja.
Prijateljica vas je želela pozdraviti.
Ja. -Prav.
Všeč ji je bilo vaše smučanje.
Zelo prijazno. -Ja.
Ja, kje ...
Lepo.
Mojbog.
Misli, da ste najbolj čeden moški v tem lokalu.
Hvala.
Ja.
Prav.
V redu je, kajne?
Samo poglej to.
Kaj ...
Naj jima plačava pijačo?
Greva poklepetat z njima?
Mislim, da jaz, z Rosie ...
Ne, ne, seveda.
Že tako sem zunaj svoje kategorije
in tega nočem pokvariti. -Seveda, ne, lepo ti je.
Ja, zelo. -Ja.
Spremenila mi je življenje in ljubim ...
To je lepo slišati.
Res mi je všeč.
Saj veš, cela selitev v Evropo ...
Ne vem, če želim biti tako daleč stran od družine
in precej prepričana je, da ne želi otrok, jaz pa ...
Seveda.
Ne vem.
Zaenkrat pa je v redu.
Vau.
Moram reči, da mi ni zoprno.
Ja.
Že dolgo je tega.
Spogledovanje mi je kar šlo.
Res?
Zelo dobro mi je šlo.
Tisto energijo imaš.
Res? -Res.
Še vedno? -Res.
Živjo. -Ponovno pozdravljena.
Oprosti. -Živjo.
Nisi bil ti.
Prosim?
Nisi bil ti.
Ni ji bilo všeč tvoje smučanje.
On je bil.
Moški v zelenem.
Ja. -Oprosti.
Hej, kako ti je ime?
Adijo.
Ja, prav ima.
Res je dober tip.
Sem lahko odkrit s tabo, Pete?
Podobna sta si.
Ne. -Ja.
Daj no, v redu je.
Res sem v redu.
Zelo v redu.
Noro dobro.
Bi še smučal?
Ne.
Pijva.
Billie?
Ja?
Živjo! Živjo, fanta.
Zdravo. -Greste gor?
Ja. Mi ... Ja.
Se lahko ...
Ja, seveda, pridruži se nam.
Mami. -Ja?
Greva lahko sama gor?
Ja, seveda, če želita. -Ja, dajva. To!
Me lahko zgoraj počakata?
Ja, bova te. -Dobro.
Poglej to.
Ja, noro lepo.
Sonce se kaže.
Kako si danes?
Bolje, se mi zdi.
Ne vem.
Res mi je žal,
da sta bila zadnjič priča vsemu tistemu.
Vem, da smo se šele spoznali.
Zakaj se opravičuješ?
Ne bi smela vplesti otrok.
To ni bilo pametno.
V redu, ampak ni se ti treba opravičevati glede ničesar.
Kar je naredil, je bilo bedno.
Ja, ampak ...
Verjetno ga ne bi smela tako napasti.
Trenutno žaluje.
Močno. Pred osmimi meseci mu je umrl oče.
Ljudje umirajo. Se zgodi. Bedno je.
Vendar to ni opravičilo, da je stekel stran kot prekleta mevža.
Nič mu ne dolguješ.
Pravico imaš biti jezna.
Hvala.
To ti povem.
Če bi mi Zach storil kaj takega, bi ga brcnila v jajca
in nikoli več me ne bi videl.
To je povsem jasno.
No ...
Nisem prepričana.
Res je.
Popolnoma jasno.
Koliko si stara?
Trideset.
Doma sva.
Ja.
Hej, zelenec.
Bom že.
Kreten.
Hej. -Hej.
Si dobro?
Na zrak moraš.
Tukaj ni nobene zabave.
Res? -Res.
Prav.
Stran morava. Skoraj 19.00 je.
Prav, hej.
Dobro.
Mislim, da je čas za pico. -Ne.
Ali kavo ali nekaj. -Ne.
Ne, ostati moram lačen
za večerjo z družino. Torej ...
Ja.
Mislim, da bi bilo dobro kaj pojesti, preden se dobiš z njimi.
Rad imam svojo družino.
Ja, vem. -Prav?
Vem. -Res jih imam.
Vem.
Z Billie sva res dolgo mislila, da jih ne bo.
Otrok.
Zato sva se zdravila.
Potem pa sva rekla, veš ...
Če znanost hoče, da postaneva starša, potem bova starša.
Če noče, tudi prav.
In znanost naju je naredila starša.
Lepo družino imaš.
Ko izgubiš starša, ura postane glasnejša.
Bi res rad vedel, koliko si star?
Poglej svoje otroke.
Vsak dan so drugačni.
Ja, staramo se.
Vendar ne smeš pozabiti nase.
Zgodi se.
Nase misliš.
Ja, vem.
Hej, Pete.
Pridi sem.
Pete,
po kavo ti bova šla.
Vem, to sem rekel.
Prav?
Ja. -Pridi.
Držim te.
Njami.
Pa tvoje?
Nisem tako lačna.
V redu. Ste že jedli?
Jaz nisem, da bi bil lačen.
Zato sem lačen.
Prav.
Mami, kartica. Daj mi jo.
Hvala.
Billie? Billie, stoj.
Lahko nekaj rečem? Prosim?
No, jaz ... -Smem?
Pete, to res ni dobra zamisel.
Ne, samo ...
To zdaj res ni dobra zamisel.
Prosim, naj samo ...
Billie, poslušaj me.
Kar se je zgodilo,
se je zgodilo, kot si rekla.
Stekel sem stran.
Ne vem, zakaj.
Nisem hotel.
Ne gre za to, da ne bi videl.
Ves čas to vidim, Billie.
Zdaj vidim, kako me gledaš.
In kako me gledata sinova.
Ni mi všeč.
Bal sem se izreči na glas, ker bi potem bilo res.
Samo sebičen strahopetec sem.
Sposoben ...
To bi moral reči pred štirimi dnevi, Pete.
Namesto tega sem se zaradi tebe počutila kot idiot.
Kot da sem bila jaz kriva.
Ne morem ustaviti plazu, Billie.
Nihče te ne prosi, da ustaviš plaz. O čem sploh govoriš?
Rada bi samo, da ga želiš preživeti skupaj z nami, Pete.
Dobro jutro.
Hvala. -Hvala.
Dobro jutro.
Jutro.
Očitno smo dobili veliko pošiljko snega.
Gremo na vrh gore?
Za končni spust? Napademo Zver?
Ja, seveda.
Zveni dobro? Napademo Zver?
Seveda.
Razen če se odločim iti v Švico.
Sovražim smučanje.
Ne, pa ga ne. -Finn.
Nisi v mojem telesu.
Hladno je in butasto.
Vedno si moker in boli te, če padeš.
Sto let traja, če moraš lulat.
Ljudje so neumni.
Ne gledajo, kam peljejo, zato te je vedno strah, da boš umrl.
In lulat moram.
Hej, hej.
V redu je, fanta.
Dobro je, nič ni narobe.
Tukaj sem.
Mislim, da imam dovolj smučanja.
Zaključimo s tem.
Gremo na vroči kakav?
Se segret? Ja? -Ja.
Ljubica, ti kar pojdi.
Spodaj te počakamo.
Pridita, fanta.
Kje pa je?
Pete!
Peter!
Počakajta tukaj.
Očka!
Počakajta točno tukaj.
Peter!
Hej.
Si dobro?
To je za najina fanta.
Za to, kako te vidita.
Kar pa zadeva naju ...
Če ti ni všeč, kako te vidim jaz,
mi pokaži nekaj drugačnega.
Pokaži mi nekoga, ki si zares želi biti tukaj.
Želim si.
Vse skupaj mislim, Pete.
Ker če ne moreš,
potem lahko greš z gore sam.
Tukaj sem.
Za vse.
Zdaj pa me reši.
Kaj je bilo, mami?
Si dobro?
Ja, v redu sem.
Dobro je.
Pozabila sem smuči.
Prav, ja.
Dobro.
Počasi, fanta, prosim.
Pazita!
Hej!
Se vidiva v drugem življenju.
Govori tebi?
Ja, to je moj smučarski učitelj.
Nisem vedel, da si plačala ure.
Ja, saj sem ti povedala.
Si mi res?
Čakaj, kaj?
Ključnik "nočeva oditi".
Živjo! -O, zdravo!
Ključnik "ne greva".
Mojbog.
Naveličana sem tega. -Ne razumem, kaj je zabavnega pri tem.
O, vidva. -Hej.
Varno pot. -Tudi vama.
Res vaju je bilo lepo spoznati.
Prevedla: Saša Horvat Šimonka, Deluxe