Hej Jussi og Maiju.
Hej Jussi og Maiju. Timo her.
Ved ikke, om I genkender min stemme længere.
Åh fuck...
Hej Jussi og Maiju.
Timo her. Lang tid siden.
Jeg indså lige, at vi ikke har ses i ti år.
Hvad med, at I besøgte mig?
Engang.
Jeg har ventet på jer.
Hej Jussi og Maiju. Timo her.
Indså lige, at vi ikke har ses i ti år.
Vil I komme på besøg? Det ville være rart at se jer.
RØD STØJ
- Hvad med Timo? - Hvad med ham?
Vi har ikke set ham i evigheder, men du har besluttet dig om ham.
Ja. Han var virkelig klog.
Men det ser ud til, at han ikke har gjort noget med sit liv.
Så du tror, han har været doven?
- Det må vi håbe. - Håbe?
Han har ikke arbejdet eller været i skole i al den tid.
Jeg vil vædde på, at han ikke har en eneste ven.
Han kunne være blevet skør.
Vær forberedt på hvad som helst.
- Hvorfor den attitude? - Jeg er bare bekymret for ham.
Sjov måde at vise det på.
Jeg vil selvfølgelig gerne se,
at min dovne ven har ændret sig.
Jeg er dog realist, så jeg vil ikke holde vejret.
Nu er du bare ond.
Nogen har brug for at ryste ham lidt.
Måske.
Men det er ikke op til dig at sætte ham på plads.
Vi ved ikke, hvordan han har det. Måske er vi også skyldige.
- Hvordan det? - Har du været i kontakt med ham?
Det vil han tydeligvis ikke have mig til.
Ellers ville han for fanden være på Facebook.
Jeg husker den ene midsommer,
til den koncert på forreste række.
Vi havde de samme tanker.
Vi delte vores egen lille verden.
Luften vi indåndede.
Jeg håber bare at,
man kunne mærke sådan noget igen.
At I kunne se mig som den samme person.
At I ville tænke på mig som en ven.
Som familie.
"Hej Jussi og Maiju."
Se nu der.
Åh, du tog også din søster med.
- Du har ladet dit hår vokse. - Som for et årti siden.
- Jeg sagde, at du skulle barbere det her. - Det gjorde jeg, sådan for et årti siden.
Tingene har ikke rigtig ændret sig.
Hold dig dog ude af stalden. Den er i dårlig stand.
Taget kan falde ned over jer.
Huset burde være i orden, medmindre vi fester for hårdt.
Lad os komme i gang.
Dit soveværelse er ovenpå.
Beklager, men I skal dele værelse.
Det er fint.
Aftensmaden er snart klar.
Han virkede munter.
Jeg sagde ikke noget.
- Det her var faktisk lækkert. - Mors gamle opskrift.
- Laver du meget mad? - Makaroni gryderet.
Godt for dig. Virkelig.
Det gamle reklameskilt står stadig.
- "Har du brug for en blikkenslager?" - "Vi ordner dine rør!"
Det er rart at se, at det stadig er der.
Butikken lukkede for årevis siden, kun skiltet er tilbage.
- Har de lukket vores skole? - Ja.
Biblioteket har stadig åbent et par dage om ugen.
Du ved, at alt er tabt, når biblioteket lukker.
Timo, kan du huske Koivistoinen?
Du mener Kake? Selvfølgelig kan jeg huske Kake.
Han flyttede til Helsinki lige efter os.
Lige ved siden af ham.
Jeg havde været ude på druk med mine klassekammerater...
Og nød mit nye liv i storbyen.
Næste dag havde jeg tømmermænd, så jeg gik efter pizza.
- Og løb ind i Koivistoinen. - Jeg kan forestille mig hans ansigt.
- Hvad lavede han så i Helsinki? - Han var en teknologistuderende.
Traktorfyren.
- Nå, spyt det ud. - Der var en fest.
Kake besluttede at gøre entré. Med en traktor.
Med en traktor? Hvor fik han den fra?
Han havde hukket den fra en onkel.
- Og der er mere... - Vent et øjeblik. Kake stjal en traktor?
Han klarede sig ikke rigtig der.
Årets underdrivelse.
- Så du har ikke hørt det? - Nej.
Hans værelseskammerat havde en pige på besøg.
Pigen vågnede midt om natten.
Hun fandt Kake hængende fra knagerækken.
Vi så ham en masse i starten, men så forsvandt han bare.
Jeg løb ind i ham en gang. Jeg kunne næsten ikke genkende ham.
Han så ud som om, han havde givet op.
Hvad skete der med traktoren?
Han bragede den ind i en sporvogn.
Lyt til det knitren.
Husk, hvordan vi plejede at sætte Youthanause på.
Jeg kan huske, hvordan du rykkede ned, ved første omkvæd.
Det var et kikset band.
Kan du huske pladestanden i landhandelen?
Pladebutikkerne i Helsinki føltes aldrig som det samme.
Selvom jeg hadede det her sted, kunne jeg ikke lade være med at føle mig nostalgisk.
Nogle gange savner jeg det trods alt.
Du skulle bare komme tilbage...
Og se alt det, du flygtede fra.
Der er sket noget med dig.
Verden har forvandlet jer...
Til skide retarderede.
Jeg ved, hvordan det her lyder.
Nogle gange kommer jeg på sidespor, men...
Men jeg elsker jer virkelig.
Jeg vil ikke såre jer.
Jeg vil bare gerne lære jer.
- Det er nyt. - Nå...
Du har røget i de sidste syv år, ikke?
Næsten.
Jeg tænkte, at jeg ville ryge en pibe, hver gang jeg var færdig med en film...
Men det fik mig bare til at lave lortefilm.
Jeg joker.
Hvordan går det med dig, Timo?
- Ikke noget specielt. - Nej, virkelig.
Jeg vandrer meget i skoven. Hvad med dig?
Lidt bedre hver dag.
Jeg har arbejdet i den her grossistvirksomhed.
Det er ikke et drømmejob, men det er en start.
Ikke et øjeblik for tidligt.
Rotteræset er ikke så slemt, som folk siger.
Det er hyggeligt herinde.
Kunne dog bruge en kvindes berøring.
Godnat.
- Har du lyst til at køre en tur i morgen? - Det kunne være sjovt.
De har det ikke "sjovt" her omkring.
- Vi havde. - Det var dengang.
Jeg er næsten jaloux på Timo.
Han elsker det her sted så inderligt.
Vi kæmper for at klare os derude.
Han bor her bare på sine egne præmisser.
Dette hus er omgivet af mørke.
Nogle gange ser jeg måske lysene fra en bil, der passerer forbi.
Folk siger at...
Sommeren er på vej, og naturen vågner af sin dvale...
Og det samme sker for os mennesker.
Det er noget pis.
Åh mand!
DVD'en frøs! Åh mand!
DVD'en frøs.
Skal jeg hente en anden?
- Hvad fanden. - Der er noget Timo til dig.
På det seneste har jeg haft...
Disse mærkelige fornemmelser.
Mine tanker og følelser er ikke sunde.
Hvis jeg kan fange essensen...
Af det, der hjemsøger mig, i mine malerier...
Kan de måske ikke såre mig mere.
Ondskaben er lige der. Jeg behøver ikke frygte den.
Det lever i malerierne nu.
Ondskaben er lige der.
For mig. har det at male altid været...
En måde at uddrive mine værste tanker...
Og overføre dem til mine malerier.
Nogle gange føler jeg, at jeg er faret vild i en labyrint.
Mine minder omgiver mig.
De danner en labyrint omkring mig.
De hjemsøger mig fra undergrunden.
Isla bliver ved med at kalde mig tilbage. Hun vil ikke lade mig rejse.
Jeg vil ikke rejse.
Jeg kan ikke huske hendes øjne.
Hendes øjne er væk.
Jeg vil ikke gå tabt under jorden.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre...
Jeg vil gerne ryste denne følelse af mig.
Spørg løs.
Katy Perry eller Scarlett Johansson?
Nej, hvad du egentlig vil spørge om.
Okay. Hvorfor?
Hvorfor bor jeg ikke hvor alle burde bo?
Intet holder dig her.
- Dine forældre... - Ja, de efterlod penge.
Tror du, det gør tingene nemme?
Du ville nemmere få et publikum der.
Et ubrugeligt publikum, der ikke forstår min kunst?
Råb ikke ad mig!
De er jaloux på mig, de falske skiderikker.
Alligevel synes de, at jeg er skør.
Du har glemt, hvordan det er her.
Men jeg er ikke dig.
Du skal bare tage dig sammen.
Hvis man vil noget, må man kæmpe for det.
Jeg kæmper hver dag.
I tror måske, at jeg bare rådner op herinde, men det gør jeg ikke.
Det er ikke det, vi tror.
- Det er ikke nemt. - Det forstår jeg.
Men du skal ikke spilde dine talenter.
Jeg har lige lavet min bedste film til dato.
Er det mindre værd, fordi jeg bor midt i ingenting...
Og du kan ikke se det på YouTube?
Selvfølgelig ikke.
Maiju...
Gæt hvilken plade det her er.
Skal vi spille den?
Musik er en gateway.
Det fører dig til et andet sted.
Det åbner dine øjne.
Det ændrer den måde, du ser tingene på.
Det er, som om du rejser til galaksens fjerne steder.
Det er en ændret sindstilstand.
Og efter det er slut...
Vil intet nogensinde føles som det samme.
I efterlod mig her.
I troede, I kunne stikke af.
Sådan fungerer det ikke.
Katy Perry.
Jeg vidste det.
Det er uretfærdigt, at dine forældre døde.
De var flinke.
Ved du hvad, jeg er ligeglad.
- Med hvad? - Hvad alt. Vi er her nu.
Maiju, vidste du, at Tanja stadig bor her?
Hun styrer landhandelen i disse dage.
Vi kørte forbi den, og du sagde ikke noget.
Hvordan har hun det?
Vi har ikke holdt kontakt.
Jeg troede, hun var rejst.
Jeg forstår ikke, hvorfor de alle sidder fast her.
De er alle ens.
Jeg vil ikke såre dig. Bare for at lære dig.
Det er den 23. maj.
Nu begynder det.
Tanja er sammen med en anden.
En mand.
Pete.
Her er noget kaffe.
Nå, hvad sker der?
Pete var noget af en slyngel førhen...
Men ægteskabet har tydeligvis tæmmet ham.
Myndighederne takker.
Nå, vi er skilt.
Ikke officielt, men...
Men sådan er det.
Lad os komme i gang.
Så, kan du fortælle os mere om denne Timo Rantakangas?
Du var involveret med ham i maj sidste år...
Med Jussi og...
Jussi og Maiju Vähämäki.
Hvad skete der mellem jer?
Du lod dit hår vokse ud.
Åh gud. Hvordan har du det?
Vi besøger Timo.
Jeg var ikke klar over, at du også stadig boede her.
Hvordan har du det?
Fint, hvad med dig?
Manglede du noget?
Jeg kommer tilbage en anden gang.
Maiju, jeg har et barn.
- En pige eller en dreng? - En pige
- Hvad hedder hun? - Heli.
Vi havde ikke været i kontakt med dem, siden de rejste.
Vi vidste ikke, hvad vi skulle tro, da de inviterede os på middag.
Jeg havde næsten glemt dem.
Var det en glad overraskelse?
Det var det vel.
De var mine venner. Pete kendte dem ikke rigtig.
Men det var dejligt at høre, hvordan de havde det.
Hvilken mad laver de?
De lukkede mig ikke ind i køkkenet.
Det er lidt ubalanceret.
Hvis et maleri er ubalanceret, bor Djævelen i det...
Og det skal destrueres.
Bare for sjov.
En interessant fyr.
Og du havde ingen kontakt med dem på forhånd?
Jeg plejede at se Timo rundt i byen...
Men det er ti år siden, vi sidst så Jussi og Maiju.
Det er tredje år, jeg har butikken.
Det er ikke en guldmine, men vi klarer os.
Det må være billigt at bo her?
Vi arbejder begge, så det er ikke noget problem.
Hvor arbejder du, Pete?
Jeg er på cementstøberiet. Jeg...
Jeg laver cement.
Havde du ikke et sommerjob der dengang?
Jo. I disse dage er jeg værkfører.
- Vi snakkede om arbejde og sådan noget. - Bare det sædvanlige.
Udfra hvad jeg har hørt, var Timo ikke "den sædvanlige" type.
Laver du noget, Timo?
Ja, helt sikkert. Jeg leder efter et job.
Rigtig meget. Ingen held endnu, men en dag.
Han sagde ikke noget hele aftenen?
Noget der er værd at bemærke?
Nej, vi... Vi talte bare om arbejde.
Jeg er sagsbehandler i en grossistvirksomhed.
Det var surrealistisk.
Den afstand, der vokser mellem mennesker over tid...
Kan du huske, da Youthanausea spillede her?
Det var der, jeg forstod...
At Gud er musik...
Og kun de få udvalgte kan formidle hans budskab.
Bandet sagde i et interview...
At de besluttede at stoppe, efter at de havde spillet her.
Der var ikke et publikum til deres slags musik.
Alligevel var koncerten så stort herovre.
- De kom for at ryste op i tingene. - Fandme ja.
- En skam jeg ikke var der. - For hippie til mig.
Så ville det være perfekt til Tanja.
Bare et tip drenge, lad aldrig en kvinde stå for indretningen.
Tak for tippet, bror.
Så...
- Hvor er badeværelset? - Til venstre
Vi spiste middag og kaffe...
Ryger du stadig?
Og gik så snart vi kunne.
Ind og ud.
Timo er en mærkelig fyr.
Ser du ham nogensinde?
Normalt står han bare ved en mark med høretelefoner på.
Sjovt at se ham sådan her.
- Danser du stadig? - Jeg har ikke tid.
Jeg troede du ville følge mig sydpå.
Jeg er forfærdelig. Jeg sagde det samme til Timo.
- Helsinki er ikke så speciel, vel? - Nej.
Men for mig.
Det var mærkeligt. Vi havde ikke mødtes i lang tid...
Men det føltes mere som et farvel end et gensyn.
Vi spiste middag og kaffe og gik så snart vi kunne.
Det var ingenting.
Jeg ville bare ud.
Det opsummerer det.
Så du havde ingen kontakt med dem bagefter?
Det var det.
Du ringede ikke til Maiju og Jussi, eller så Timo nogen steder?
Skal vi gå?
- Ikke hvad jeg husker. - Hør, Pete.
Tror du, jeg ikke ser igennem dit bullshit?
Kan vi venligst komme videre?
Aftenen var noget lort. Jeg er træt af at gennemgå det igen.
Frygten tændes hurtigt.
Kærlighed. Had også.
Folk overgiver sig så let til deres følelser.
Gamle sår åbner sig så let.
Gammelt nag blusser op.
Få undslipper deres fortid.
Jeg kom på arbejde som normalt.
Så ringede Tanja.
Hun var rystet, stakkel.
Har du stadig det billede?
Hvorfor har du ikke anmeldt det?
Du forstår, at hvis nogen gør sådan noget ved dit hjem...
Med din kone og dit barn, der sover indenfor...
Det er lidt ubalanceret.
Hvis et maleri er ubalanceret, bor Djævelen i det -
og det skal destrueres.
Det var den skide dværg.
Hvornår startede det her?
Siden Tanja blev gravid.
Ideen var der længe før.
Jeg troede ikke, de ville holde...
Men så fik de barnet, og jeg måtte handle.
Det fungerede perfekt. Et gravidt par frygter alt.
Da Heli blev voksen, begyndte jeg at komme på Petes arbejdsplads.
Engang skrev jeg en joke på væggen. "Pete..."
"Tving ikke din mor til at give dig blowjobs længere."
"Du kommer altid for tidligt."
Jeg forstår ikke de her mennesker.
Man skulle håbe...
Alle de pikke, tegnet i vinduer...
Og hundelorte i postkasser ville få dem til at...
Vær sød at tale med mig.
Ville få dem til at se noget nyt.
De er bange.
For første gang føler de noget virkeligt.
Velkommen tilbage til livet.
Hvor blev Timo af?
Hvordan kan nogen blive skør på den måde?
Hvad er du bange for, Maiju?
Den første aften virkede han næsten sød.
Jeg ville være kommet til dine forældres begravelse, hvis jeg havde vidst det.
Han var næsten skrøbelig.
Det er alt sammen i fortiden.
Jeg havde det forfærdeligt, da jeg hørte det. Jeg havde tænkt mig at komme, men...
Tingene kom i vejen.
Jeg troede, du ville rejse efter det.
Jeg tænkte over det...
Men nogen måtte blive og holde skansen.
Hvad frygter du, at du kan finde?
Velkommen til Timos hus.
Lad os ringe til politiet.
Nej. Det er op til Tanja og Pete.
Jeg føler mig beskidt.
Skal vi bare...
Måske skulle vi bare tage hjem.
Han har brug for professionel hjælp.
Hvad laver han?
Vasker op.
Jeg tænkte, at jeg kunne besøge moster Aune.
Har du lagt mærke til, hvordan Timo altid er omkring laden?
Det første han sagde var ikke at gå derud.
Kan du tjekke det ud, når du er alene her?
- Det kan jeg vel. - Du har mindst et par timer.
Okay?
Okay.
Jeg kan se dig, Jussi.
Troede du virkelig, du kunne stikke af?
Det kan du ikke.
Hvad er du bange for?
Undskyld, hvad talte vi om?
Du talte om en af dine venner.
Studerer din ven også her?
Ved du, hvad der er galt med dig?
Det er tid for dig at vende tilbage.
Troede du virkelig, du kunne stikke af?
Det kan du ikke.
Jeg kendte den her fyr. Vi var venner.
Jeg har tænkt på, om jeg skulle have fået ham væk derfra.
Er han helt alene der?
Jeg kan se dig.
Det her er Timos hus.
Nogle gange spekulerer jeg på, om jeg er tilregnelig længere.
Nogle gange føler jeg, at jeg er faret vild i en underjordisk labyrint.
Isla bliver ved med at kalde mig tilbage.
Jeg vil ikke fare vild dernede længere.
Jeg vil ikke rejse.
Isla bliver ved med at kalde mig tilbage.
Hendes øjne er væk.
Det er det værste ved det.
Aune er måske den eneste, der er mere alene end mig.
Hun bad om det.
Hendes tid er kommet og alt omkring hende...
Det er væk nu.
Alle synes, du var en skøge, Maiju.
Dig og Tanja.
Pete spredte rygter om dig i årevis.
Og pludselig er han den gode fyr.
Jeg var den eneste, der forsvarede dig dengang.
Er det den tak, jeg får?
Jeg er den skøre.
Jeg husker tilbage til den nat.
Jeg kan ikke se, hvordan det var mig, der gjorde noget forkert.
Man undrer sig bare...
Fortjente jeg virkelig, hvad han gjorde mod os?
Skru ned for den ting.
Efterhånden som nætterne blev mørkere...
Ramte jeg flasken.
Hvad lavede du der, Pete?
Pete!
De er bange for mig.
De undgår øjenkontakt med mig.
Jeg ville have jer til at finde sammen igen.
Men jeg hørte ikke om dig, og det røvhul tog Tanja.
Skulle jeg bare have set på og gøre intet?
I to er skabt til hinanden. Den idiot ødelagde alt.
Det kan jeg godt sætte pris på...
Men det er ikke din sag.
Det handlede ikke kun om jer to. Jeg...
Jeg kunne ikke lade være, så jeg tænkte, at jeg ville hjælpe dig.
Du hjælper ikke nogen.
Jeg forstår ikke de her mennesker.
Man skulle håbe...
Alt dette ville få dem til at se noget nyt.
De er bange.
For første gang føler de noget virkeligt.
Velkommen tilbage til livet.
Pete er væk.
Han er ikke stærk som dig.
Det han gjorde var forkert, men han var mere forvirret end noget andet.
Han var ikke bare led.
Det ville være det bedste for alle...
Hvis dette blev gjort rigtigt.
Hvorfor valgte du ham? Jeg vil vide det.
Først havde jeg ondt af ham, og så blev jeg forelsket.
Han er en anstændig mand.
Er du bange for, at han vil brænde dette sted ned eller hvad?
- En af os burde blive. - Jeg melder mig frivilligt.
- Nej, jeg bliver. - Uanset hvad.
Har I besluttet noget?
- Du er den sidste person, han skal se. - Det kunne være sjovt.
Kan du tage det her seriøst?
Niks.
Pete og jeg vidste, at vi ikke havde den bedste start.
Men nu havde Timo vækket gamle spøgelser.
Vi glemte, hvad der havde været godt mellem os.
Det føltes, som om vi ikke havde vores egne liv.
At skilles føltes som det rigtige at gøre.
Jeg ville ønske, jeg kunne sige, at jeg var bange.
At jeg forestillede mig hans krop flyde i strømmen.
Jeg tænkte ikke engang på Maiju.
Jeg var bare.
Hvad så, Pete?
Vil du have en øl?
Ja tak.
Det er så nemt at manipulere folk.
- Hvor er Timo? - De leder efter dig.
- Hvem er de? - Timo, Maiju og Tanja.
Er du klar over, hvad han har gjort mod min familie?
- Lad os få noget frisk luft. - Frisk?
Der flyder en rådden stank, over denne landsby.
Dette sted er råddent til kernen.
Der er de her parasitter, der hænger fra fiskens gæller.
Det er Timo.
- Vores firma er ved at gå konkurs. - Et tegn på tiderne der skifter.
Og den skide lort er der og snavser væggene.
Det røvhul havde intet begreb om ære.
Det sørgede for mange familier.
Ham idioten er ligeglad.
Han var skamløs.
Han er ligeglad. Alligevel er vi alle sammen i det her.
- Skal vi ikke gå udenfor. - Der er ikke plads til os længere.
Hvordan kan man blive så forskruet?
Jussi prøvede at ringe.
Pete er der sandsynligvis.
Hvad lavede du der, Pete?
Jeg tog derhen og...
Du ved, alle synes, I løb væk som hunde.
Du burde holde kæft nu.
Så slog Jussi mig.
Tanja hentede mig og de tog tilbage til Helsinki.
Det var det.
- Er I skuffede? - Nej, men...
Jussi fortalte den samme historie.
Jeg håbede, at når jeg talte med dig...
Ville alt dette give mening.
- Var de her? - Jussi og Maiju?
Jeg drak endda kaffe med Maiju.
Så Pete og Tanja er et par nu. De er blevet en familie.
De har fået mig til at...
Jeg har været nødt til at bringe frygt ind i deres liv.
Du kan først forstå et band, når du ser dem live...
Folk som Pete og Tanja fik jer til at flytte væk.
Jeg har introduceret frygt i deres liv og vist dem noget nyt.
Det er helt berettiget.
De fortjener alt, hvad der kommer til dem.
Så da Timo sendte dig...
Da han sendte dig sit selvmordsbrev...
Og båndene dukkede op...
- Hvor mange bånd fik du? - Bare et.
Mærkeligt. Min bedstemor fik tre, med vindklokker fra sin have.
- Hvad var der på dit? - Noget om en rockkoncert.
- Vi kunne tage det med os. - Sådan.
Taget niveauet af beskyldninger, om så mange mennesker på de bånd I betragtning...
Ligner det hele en stor joke.
Leder I ikke efter hans lig længere?
Ikke rigtigt.
- Hvad tog jer så lang tid? - Vi kom med det samme.
- Jeg ringede fire fucking gange! - Men...
- Hvad fanden er der galt med dig? - Jeg ville ikke afbryde jer to.
- Ja, klart. - Lagde du mærke til, at jeg ringede?
Okay, Timo har gjort det igen.
Nu kan du vende tilbage til dine perfekte venner.
Jeg kan kun forestille mig, hvor fantastisk det føles.
- At vide, at du ikke er som mig. - Tør du ikke!
Du skal ikke spille martyr.
Du valgte ikke at holde kontakten ligesom vi gjorde.
Hvad er så fantastisk ved at være ukendt og alene?
- Tror du, jeg valgte dette? - Telefoner virker begge veje.
Folk, der ser ned på andre, stirrer på deres egne fødder...
Og tror, at der er noget der udover kold marmor.
Hvorfor kom du tilbage hertil, for at prale?
Jeg har masser af grunde.
Jeg kan godt lide at tænke på de gange, hvor du stadig boede her.
- I er parasitter. - Hvad?
I kan tage tilbage til Helsinki eller hvor det nu er.
I behøvede ikke at være mine venner.
Vi var så forskellige.
Jeg tror ikke, andre så, hvad der bandt os sammen.
Jeg ville gøre alt for dig.
Du var min familie.
Ok. Fint.
Så rådn op. Nyd din ensomhed.
Ingen fornuftig person vil komme her.
Det ved du intet om.
Vi var i det sammen. Du accepterede mig.
Jeg følte mig tryg med dig.
Da båndene begyndte at komme, vidste jeg, at jeg ikke skulle være bange.
Jeg troede han ville blive fanget...
Og alt ville blive afgjort.
Han vidste sikkert, at vi ville tro det.
I lang tid havde jeg mareridt om ham,
der stirrede gennem vores vindue.
Så ændrede drømmene sig.
Pludselig var jeg Timo.
Jeg lægger mig mellem to sten og prøver at rejse mig...
Men jeg indser, at jeg er død...
Og synker dybere ned i jorden.
Jeg ved ikke engang, om det er et mareridt.
Der er så stille derinde.
Hvem har du nogensinde haft udover os?
Isla!
Jeg havde Isla.
Hun flyttede hertil nordfra.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville møde en som hende.
En morgen gik vi en tur...
Og hun blev ramt af en spritbilist.
Jeg ville fortælle dig alt om hende...
Hvis du havde kontaktet mig.
Du har heller ikke lyttet her.
Jeg har forsøgt at fortælle dig det en million gange.
Du har haft for travlt med at slikke Tanjas fisse!
Du har aldrig tænkt på os.
Du ville bare have hævn.
Jeg tror, du er fuld af lort.
Jeg er ligeglad med, om du foragter alt, hvad vi er blevet...
Men jeg vil ikke have dig til at ødelægge liv...
Bare fordi du har mistet en...
Flirt.
Der er de her parasitter, der hænger fra fiskens gæller.
Det var Timo.
Han var skamløs.
Men så en dag plukkede jeg blomster med Heli,
da jeg indså at Timo ikke var her for at se dem længere.
- Vi kan ikke... - Vi kan ikke holde fast i ham.
Vi er nødt til at give slip.
Hvorfor tror du, at du skal bære din byrde alene?
Folk skrider altid.
Man fortsætter.
Det er jul, det er nytår.
Nye mennesker. Nye brud.
Nye mennesker at elske.
Nye rejser til fremmede lande, nye kontinenter.
Nye jobs, nye muligheder.
Nye huse, lejligheder, biler.
Nye penge.
Men jeg forfølger dig.
Dine såkaldte venner vil aldrig forstå dig.
De ved ikke, hvad jeg ved.
- Maiju, hvad sker der? - Jeg er lige blevet permanent.
Du tror, de elsker dig. At de bekymrer sig.
En efter en forlader de dig. Det gør jeg ikke.
Jeg vil altid følge dig.
Hvorfor skal vi lade som om, det ikke skete?
Hvorfor føler du, at du ikke kan fortælle det til nogen?
Hvad skal jeg fortælle, når jeg ikke gjorde noget der?
Jeg fik ikke engang snakket ordentligt med Tanja...
Fordi du pissede om kap.
Hvad er der for mig at fortælle?
Så lad os tie stille og vente på, at det blæser op.
Hvad? Forstår du ikke Timo er død.
I har alle sørget for, at der ikke er noget tilbage for mig der.
Vær sød. Jeg er ligeglad.
Jeg rejste, fordi du ville.
Hvis du vil dvæle ved det og bebrejde dig selv, så værsgo.
Men der er ikke noget for os der.
Tanja og jeg var for det meste bare nære venner.
Selvfølgelig ville jeg lade tingene ende af sig selv...
Men det var aldrig alvorligt.
Vi taler kun om det, fordi du ikke lod os være.
Jeg tager skraldet ud. Denne sag er afgjort nu.
Synes du, vi svigtede Timo?
Jeg bliver ved med at forestille mig ham, liggende i en skov...
Tilfrosset under et eller andet træ.
Hvis vi ikke går ud og leder efter ham inden foråret...
Vil han smelte der.
Og ingen vil nogensinde finde ham.
Jeg husker stadig, da vi så Youthanausea.
Man kan først forstå et band, når man ser dem live.
Jeg var så ung dengang.
Det var som en anden verden.
Den elektriske flod, der flyder over dig, forbinder alle lytterne.
Alles tanker bliver én.
Hvem er denne Isla, Timo blev ved med at tale om?
En følelse af sammenhold.
Det flyder fra scenen gennem dig.
Jeg kom ud over denne virkelighed.
Og pludselig er det hele forbi.
Ved du, hvem hende Isla er?
Det viser sig, at hun kom her for at arbejde i 2008.
Tilsyneladende havde hun og Timo noget sammen.
Jeg sporede hende til Kina af alle steder.
Hun elskede mig. Hun accepterede mig.
Hun var overrasket, men der var ikke noget stort mysterium der.
Det hele er overstået.
Du genkender ikke de mennesker, der dansede med dig for et øjeblik siden.
Delte dine følelser.
Pludselig er det hele forbi.
Dette er enden af vejen.
En dag vil du takke mig.
Når det hele er overstået, er folkene bare fremmede igen.
Men de har delt...
En af de smukkeste oplevelser i dit liv med dig.
RØD STØJ
Oversættelse af Juha Alm, Janica Oke og Sami Pöyry