Der er du, jo.
Det er alltid det samme med kunstnere som deg.
Hvor mange ganger må jeg si
at kreftene mine ikke er et leketøy, Klotho?
Vent nå litt.
Du så jo annerledes ut den gangen.
Formskifter. Selvsagt gjorde jeg det.
Men dette gjør historien lettere å se for seg.
-Bare følg med. -Ja.
Uansett, så sa hun det magiske ordet...
Trollkvinne.
Dette har vel med tyveriet av skjebneveven å gjøre?
Er du imot det?
Nei.
Menneskene trenger at noen rusker litt i dem innimellom.
De har godt av det.
Jeg er glad du mener det, for dette blir en stor omveltning.
Jeg må passe på at ingen finner den.
Ikke jeg, og spesielt ikke Lakesis.
-Kan du klare det? -Spørsmål.
-La... Hvem? -Lakesis.
Min eldste søster og skjebnegudinnenes leder.
Hun er en mestermanipulator.
Atropos dreper fordi Lakesis ønsker det.
Det er du, Klotho, som har den vanskelige oppgaven.
Stikke av og gjemme meg?
Jeg overtar en del av veven
som har vært din eksistensberettigelse.
Nå som du er fri fra den,
er det opp til deg å avgjøre hva, om noe,
som er igjen av Klotho etter den.
Alt jeg må gjøre, er å sørge for at ringen aldri blir funnet.
Selvrealiseringen kan komme senere.
Du kan ikke flykte for evig, Klotho.
Og det er det siste jeg husker.
Vet du ikke hva slags formel trollkvinnen brukte?
Det var jo nettopp det som var poenget med å spørre henne.
Charlie, vi trenger bare den tredje ringen for å bringe Behrad tilbake.
Og nå sier du at den er umulig å finne?
Kanskje du kunne sagt det før søsteren din kom seg om bord.
Det var nettopp dette jeg var redd for.
Slutt!
Å fordele skyld hjelper ingenting.
Jeg er lei for det, Z.
Trollkvinnen er en heks, ikke sant?
Vi har...
...hva nå du er.
Så gjør litt hokuspokus og finn ringen.
Det er ikke så enkelt som å finne Atropos' ring.
Å finne noe som er gjemt av en som er så mektig som trollkvinnen,
kan ta måneder eller år.
Det aksepterer jeg ikke.
Behrad er borte og kommer ikke tilbake
før du finner ringen.
Så finn ut av det, magimannen.
Fort.
Hei.
Jeg...
Jeg er her, om du vil snakke om Behrad.
Vi skal få ham tilbake.
Ingen vits i å dvele ved det,
for alt kommer til å ordne seg.
Ja visst.
Forresten, da jeg var på den totemreisen...
...møtte jeg den andre meg.
Jaså?
Hvordan går det med henne?
Flott. Hun er tøff, kul...
Du er visst svak for krigerkvinner.
Bare om de er fra andre tider,
og forlater meg til slutt.
Har du en beskjed fra henne?
Nei.
Men jeg merket at hun er veldig glad i deg.
Jeg er veldig glad i henne.
Og bare så du vet det, jeg...
...er glad i deg også.
Ja vel, turtelduer, jeg tror jeg har funnet noe.
Det blir ikke pent, men det kan gå.
Så opp med farta.
NORTHUMBERLAND I STORBRITANNIA
Sara! Er du der?
Sara!
Sara?
-Alt i orden? -Ja. Jeg...
Det var ingenting. Det går bra.
Du ble truffet av hele Atropos' makt.
-Ja? -Jeg vet at du overlevde,
men det kan få ettervirkninger.
Jeg sier jo at det går fint. Greit?
Snikmorders æresord.
Greit.
Hør etter, alle sammen.
Lakesis' ring kan være hvor som helst i tid og rom.
Jeg må låne litt magisk energi fra dere
for å forsterke påkallelsesformelen.
-Hva vil det si? -Det er enkelt.
Alt dere må gjøre, er å holde munn
og la meg bruke auraene deres som batterier.
-Det høres ikke trygt ut. -Det er det ikke.
Flere spørsmål? Flott. Ta hverandres hender.
-Dette føles rart! -Det er rart.
Litt som den gangen vi plukket sopp.
Fokuser, ellers ødelegger dere formelen.
-Sara! -Fokuser.
Hvor er alle sammen?
Vent. Det har hendt noe.
Pokker.
Da alle mistet fokus, hadde jeg klart
å binde ringen til huset,
men jobbet fortsatt med å få den til riktig tid.
Så du, jeg og ringen ble sendt til fortiden?
Bra jobbet.
Magi er kunst, ikke vitenskap.
Oi, er det gjester?
Jeg hørte ikke dørklokken.
Hallo! Jeg er Mrs. Hughes. Beklager at dere måtte vente.
Ikke noe problem.
Dette er et flott... pensjonat.
Jeg kunne tenkt meg å bo her.
Hvor ble det av etuiet mitt?
Er det dette?
Takk, kjære.
Jeg ville ha funnet det etter hvert.
Noen ganger må man slutte å lete.
Akkurat.
Å, en ny gjest allerede?
Så sannelig.
Doktor White, til tjeneste.
Vil dere to ha et rom, eller...
Akkurat, ja. Jeg og kona...
Vi er ikke gift.
Jeg er litt tradisjonell, dessverre.
Enslige kvinner får ikke bo på mitt etablissement.
Men vi er forlovet.
Gratulerer!
-Undertegn her. -Selvsagt.
Dere får rom nummer tre, oppe.
Middag er klokken 20.00 presis.
Takk. Mr. White.
Du burde merke deg at stedet kan se ok ut
med litt omsorg.
Ser du hvilken forskjell gardiner kan gjøre?
Ja vel. La oss vurdere situasjonen.
Jeg regner med at du kan bruke totemet som Behrad.
Jeg bare passer på det for ham.
Jeg har ikke superkrefter.
-Om ikke feilfrie øyenbryn teller. -Det gjør det ikke.
Og da jeg var 15,
bygget jeg opp en forretning verdt over 500 million dollar.
New York Times kalte meg den mest innflytelsesrike influenser
-i min generasjon. -Å, New York Times?
Det er som en app som forteller deg nyhetene.
Så superkraften din er at du er litt populær?
Å kalle meg litt populær er som å kalle da Vinci litt genial.
Flott. Oppfattet.
Hva med deg? Hva gjør du egentlig,
bortsett fra å alltid gå i de samme klærne og mislykkes med formler?
Jeg har forvist demoner og drept helvetesdrager.
Jeg er en slu drittsekk og tidenes største trollmann.
Greit. Kan du trylle litt,
så vi kan finne ringen og komme oss vekk herfra?
-Ja. -Ja.
Betyr det at den er der inne?
Det virker sånn. Det er legens rom.
Kanskje du kan "influense" ham ut mens jeg leter?
Ser du? Du trenger ferdighetene mine allerede.
Greit. Lykke til.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg tror jeg brygger på noe, doktor.
Kan du undersøke meg?
Selvsagt. Jeg hjelper gjerne.
Kom inn.
Kanskje vi kan gå ned i stua.
Jeg er jo en nyforlovet kvinne.
Jeg forstår. Et øyeblikk.
Ingen ring?
Vi har ikke funnet en ennå.
Og dere kom uten bagasje.
Vi ville fort vekk fra byen.
Ja, jeg kan forstå hvorfor din forlovede
vil ha deg for seg selv så fort som mulig.
-Du har et vakkert ansikt. -Takk.
-Jeg bruker fuktighetskrem. -Ikke som mitt ansikt.
Ingen husker mitt ansikt.
Kanskje du kan bruke en rebranding-spesialist.
Jeg er redd tilstanden din er verre enn jeg trodde.
Jeg må insistere på en grundigere undersøkelse på rommet mitt.
Sett på maken. Jeg hoster ikke lenger.
Du utfører mirakler, doktor.
Bli her, slapp av, ta en drink. Jeg skal...
Greit. Ha det bra.
John?
John!
Vi endte visst opp på rommet mitt likevel.
Skal vi begynne med undersøkelsen?
John, du drepte ham!
Selvsagt. Han er Jack the Ripper!
Bak deg!
Jøsses!
Han må være et ekstranummer.
Kan du gi meg litt tau?
Takk.
Kaptein Lance har uvanlig aktivitet i striatum,
et område i hjernen som bearbeider tid.
Jeg skal ta flere tester for å finne årsaken.
Ikke bare drepte Atropos Behrad, men klarte også å hensette Sara i koma.
Jeg tror ikke teamet overlever et nytt møte med søsteren din, Charlie.
Om det var opp til meg, hadde vi aldri møtt henne i det hele tatt.
Unnskyld meg, men dr. Heywood og Mr. Green ber deg
komme til broen.
Prognostikatoren viser uvanlig ekstranummer-aktivitet.
Du.
Du klarer dette, kaptein.
Ja...
"Kaptein".
Alle ekstranumrene beveger seg gjennom tiden.
De beveger seg mot et bestemt punkt.
-Som om de jakter på noe. -Eller noen.
Astra må ha sendt ekstranumrene etter John.
Gideon, finn ut hvor og når de samler seg.
Jeg visste at tiden jeg brukte
på å lage prognostikatoren, ville være verdt det.
-Ava Sharpe redder dagen igjen! -Beklager, kaptein.
Prognostikatoren er ikke utstyrt
for å håndtere tidsreisende ekstranumre.
Ava, pust dypt.
Vi vet ikke om Sara våkner igjen.
Og om hun gjør det, vil hun oppdage at to av legendene er borte.
Det er mer enn uakseptabelt.
Vi setter oss.
Du kan få en kopp av din favoritt-urtete...
Jeg skal ikke sitte her og gjøre ingenting.
Hvis vi ikke kan spore ekstranumrene,
må vi gå til kilden... Astra.
Jeg tviler på at hun vil si ja
til å avslutte sine onde planer.
Jeg gir henne ikke noe valg.
God natt, Jackie-boy.
Drøm søtt om bukspretting og greier.
Hva i helvete, John?
Astra må ha sendt ham.
Ikke alt handler om deg.
Litt av et sammentreff om et ekstranummer tilfeldigvis
dukker opp på samme tid og sted som oss uten grunn.
Greit. Men jeg trodde du og Astra hadde en avtale.
Hun må ha blitt utålmodig.
Vet hvordan hun har det. Fant du ringen?
Den var ikke på rommet hans. Noe påvirker magien min.
Litt av en magiker...
Litt av en influenser.
Du kunne knapt distrahere ham i ti minutter.
Å, unnskyld meg, skulle jeg latt meg bli drept,
så du kunne brukt fem minutter til på å ikke finne ringen?
Vi bør gå hver for oss og finne den i fred.
Greit for meg.
-Morn. Mitt navn er Clyde Barrow. -Og mitt navn er Bonnie.
Og vi trenger losji.
Helvete. Alle er ekstranumre.
Ja vel. Mens jeg er der nede,
må dere to fikse prognostikatoren
så vi kan finne Zari og John.
Teknologi er ikke...
Charlie!
Greit. Vi finner ut av det.
Noen må spørre deg. Er du helt sikker på
at du vil at Gary skal ta deg med til helvete?
Jeg lurte på det samme.
Gary er den eneste magikeren jeg har.
Og jeg tar ikke bare med Gary.
Jeg trenger mer muskler.
Takk for at du legger merke til de ekstra repetitsjonene
-jeg har tatt i det siste. -Klar, Mick?
Jeg trodde du skulle ta deg fri for å være sammen med datteren din.
Hun ba meg dra til helvete. Hvor skal vi?
Portalen til helvete er klar, kaptein. Alt som gjenstår...
...er å drikke dette demonblodet.
-Kom igjen, Gary. -Ja.
-Faktisk ganske syrlig. -Ok. Hva gjør vi?
Jeg sier noen ord, så sendes vi til helvete
i nøyaktig fire timer.
Da blir vi sendt tilbake hit.
Høres bra ut.
Kom inn.
"Kjød bli mitt kjød.
Sjel bli min sjel.
Hades, Kronos og Rheas førstefødte...
Jeg påkaller deg."
Gjør deg klar, Mick.
-Øl? -Ja.
Dette var en elendig idé.
Burde ha brukt skulderputer for å passe inn.
Jeg liker det. Det er ild.
La oss finne Astra.
På tide å drepe kjerringa.
Nei! John har jobbet så hardt for å rehabilitere henne.
Og jeg trodde ikke vi snakket sånn lenger.
Jeg lar det passere denne gangen.
Hun sendte kriminelle etter vennene våre.
Hvordan skal vi finne henne?
Spørre en tilfeldig demon?
-Hvor er Astra? -På klubben sin.
To gater nedover, til venstre.
Jeg trodde ikke det ville fungere. Takk, Micky!
Skulle ønske jeg ikke hadde sluttet å røyke.
Skulle ønske jeg hadde tatt med hårbørsten min.
Begge er visst uheldige.
Hvorfor sender Astra så mange ekstranumre etter meg?
Det virker overdrevent.
Kanskje ikke alt handler om deg.
Tenk om de er ute etter ringen?
Jeg fortalte ikke Astra om skjebneveven,
men kanskje du er inne på noe.
Har du sett. Middagstid!
Du mener vel ikke at vi skal spise med helvetesfolkene?
Jeg mener at du skal bli her mens jeg tar meg av det.
Jeg er en del av dette, og har bedre sosiale ferdigheter.
Du holdt tilbake da Jack the Ripper angrep.
Jeg kan ikke passe på deg
og finne ut hva Astra pønsker på, samtidig.
Dette er kanskje Behrads totem,
men det er en liten kriger-meg der inne
fra en annen tidslinje, og hun skal beskytte meg.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til det.
Men jeg sier dette.
Om jeg så må binde deg selv,
skal du bli her.
Hva gjør du?
Jeg kan jo ikke gå ut dit som John Constantine.
Jeg tror jeg har en idé.
Clyde og jeg ble torturert av Lemlesteren Manaxos.
Det var ingenting mot det Norfulthing gjorde mot meg.
Og jeg trodde helveteshundene var det verste man kunne utsettes for.
Hvem er du, som verdt Norfulthings tid?
Jeg er selvfølgelig Henrik den åttende,
hersker over det britiske imperiet.
Og hvilken forbrytelse sendte dere til helvete?
Vi ranet banker.
Jeg plyndret skip.
Dere har kanskje hørt om meg.
Navnet er Black Caesar.
Caesar?
Og du må være Brutus.
Jeg foretrekker halshugginger framfor å stikke noen i ryggen.
Ikke så feigt.
Middagen er klar!
Slutt å somle, og sett dere
før maten blir kald.
Unnskyld meg, Miss Astra.
Han lusket rundt inngangen.
"Luske" er for negativt...
Hva gjør du her?
John Constantine er utenfor.
Han vet at du er utålmodig, men han har det han lovte deg.
Men han vil ikke risikere å bli sett.
Så hvis du kan ta en liten pause
fra å spise småkryp og bli med meg...
Hvis du kaster bort tiden min, lar jeg demonene
bruke deg som piñata.
Så det var der Djengis Khans sverd havnet.
Det er over, Astra.
Vi vet at du sendte ekstranumrene etter John.
Hva er et ekstranummer?
Det er det vi kaller de fordervede sjelene
du har sendt tilbake til jorden.
Jeg har ikke sendt noen siden sist jeg snakket med John.
-Drep henne. -God idé.
Vent, Ava!
Tenk om hun snakker sant.
Bli med inn, så skal jeg bevise det.
Til rett tid.
Jeg elsker en god oppskjæring.
Og hvem skal du være?
Jeg, min venn, er Jack the Ripper.
Du har litt av et rykte, Jack.
-Slå deg ned. -Takk.
Min feil.
Jeg hadde lagt merke til det om ringen lå like foran meg.
Så vi er alle ute etter ringen.
Jeg deler ikke byttet med andre enn mannskapet.
Vi er blitt lurt.
Alle har vel fått samme avtale?
Ringen i bytte mot frie tøyler på jorden.
Vi er visst konkurrenter.
Så hvorfor spiser vi middag?
Det var vel litt mye av det gode?
Bare så vi forstår hverandre her:
Alle har et helvetesvåpen,
og vi kan gjøre slutt på hverandre her og nå.
Clyde, jeg tror denne Jack the Ripper
er vår største konkurrent.
Jeg tror du har rett.
Jack ble aldri tatt av politiet.
Vær hilset, undersåtter.
Jeg er deres dronning, Kleopatra.
Jeg forstår.
Veldig store og imponerende.
Det var ikke derfor jeg kom.
Nå som vi vet at alle har skumle våpen,
er det virkelig nødvendig å gi alle krampe i armen?
Du husker vel Brutus?
Ja. Selvsagt.
"Ikke fordi jeg elsket Cæsar mindre,
men fordi jeg elsket Rom mer."
Vi har ikke møttes før.
Men jeg ville trodd at du ikke kunne tilgi drapet på elskeren din.
Det skal være visst. Drep ham.
Jeg er ikke en smålig tyrann som lar meg styre av fortidens nag.
Jeg er strateg.
Det fornuftige...
...er å samarbeide.
Når en av oss finner ringen,
er resten fordømt.
Skal dere bare godta det?
Når vi får ringen, har vi all makten.
Vi kan marsjere inn i helvete og kreve vår frihet!
Hør, hør!
Ja vel.
Nå spiser vi. Greit?
Greit.
Hvor er dusten?
Rory vokter utgangen og nyter litt underholdning.
Jeg får garantert se ham igjen her nede.
Dere er så kjedelige.
Det er her jeg oppbevarer sjelemyntene.
Som dere ser, er alle...
Har du mistet noe?
Ingen med en slik knapp har gode hensikter.
Hvelvet er tomt.
Du er den eneste andre med tilgang, Tiberius. En forklaring?
Er dette en menneske-spøk?
Du ba meg ta dem ut i forrige uke.
Det gjorde jeg slett ikke.
Jeg så deg selv.
En formskifter. Pokker!
Dust!
Ikke se sånn på meg. Han er fin igjen om noen timer.
Enda bedre, for han vil ha lært å ikke være så lettlurt.
Den mest verdifulle er fortsatt...
Hvem er Vandal Savage?
-Det vet jeg. Han... -Hold munn!
Tenk at hun gjorde det mot meg.
Vent. Vet du hvem som stjal myntene?
Ja.
Men hun er...
...for mektig for meg.
Hva om du hadde forsterkninger?
"Min fiendes fiende", liksom.
Ja vel.
Men det krever list.
Opp og hopp.
Guttene blir her.
Det var influensing.
Tror du virkelig den avtalen vil vare?
La meg minne deg på at en av dem er Brutus!
Er det en rar britisk måte å si:
"Takk for at du reddet livet mitt"?
Ja vel, jeg var i trøbbel.
Det innrømmer jeg, men skal vi bruke
minuttene du ga oss til å lete etter ringen?
Beklager dette.
Ikke gjør det.
Ikke vær redd.
"Det onde mennesker gjør, lever videre" og så videre.
Hvem er det vi skal møte?
Kvinnen som fant meg redd og alene da John forlot meg her nede.
Hun tok meg til seg, oppdro meg, lærte meg å klare meg i helvete.
Og nå har hun forrådt deg.
Hun var den ene jeg trodde jeg kunne stole på.
Jeg skylder henne alt.
Jeg vet ikke om det bare er en rørende historie,
men jeg vet hvordan du har det.
-Å ja? -Ja.
Det var en ganske spesifikk historie.
Jeg hadde en mentor, Rip.
Jeg stolte helt og fullt på ham, til jeg fikk vite
han hadde fabrikkert alle minnene mine for å gjøre meg god i jobben min.
Så fælt. Drepte du ham da du fikk vite det?
Jeg ønsket det så sterkt.
Men det jeg lærte, er...
...at man er nødt til å ta kontroll over livet.
Ikke la alle oppføre seg som om de vet hva som er best for deg,
og ta dine egne valg.
Hva i...
Så det var bare en rørende historie.
Nei, det var sant. Takk for terapien.
Ikke ha det for gøy uten meg.
Snart tilbake.
Vis meg skatten jeg søker!
Kompasset må ha helveteskrefter.
Han bruker det for å finne ringen.
-Da må vi ta kompasset. -Jeg gjør det.
Jeg blir med deg.
Ja vel. Følg meg.
Det var jo beleilig.
Ja.
Jeg prøvde å slåss mot dem. Som Rory.
Du datt sammen som et korthus.
Rolig.
Det går bra, Gary. Astra lurte meg.
Se det fra den lyse siden, tiden er nesten ute.
Vi er snart tilbake på Bølgerytteren.
Angående det... Det var jeg som sa formelen.
Så jeg er tilbake på Bølgerytteren, sammen med alle som rører ved meg
når tiden er ute.
Beklager.
-Sa jeg ikke det? -Nei!
Jeg må vekk herfra. Jeg har noe jeg må gjøre.
Hva da?
Lita har en fotballkamp.
Hun inviterte meg ikke, men jeg inviterer meg selv.
Beklager, Rory.
Og jeg nekter å dø her uten å bli kjent med datteren min.
Forstår vi hverandre?
-Hvilken posisjon har hun? -Gary.
Vent, vi var her for et øyeblikk siden.
John, vi går i sirkel.
Ja, det er ikke bare magien min som svikter her.
Magi eller ei, så mange leter etter den ringen
at den burde ha blitt funnet nå.
Det er som om den ikke ønsker å bli funnet.
Kanskje du er inne på noe.
"Noen ganger må man slutte å lete", ikke sant?
Hvorfor skulle vi slutte å lete?
Fordi jeg begynner å mistenke
at formelen på den ringen er av en bestemt type.
Så hvis du vil finne ringen...
...kan du ikke finne den.
Trollkvinnen er listig, det skal hun ha.
Vi kan jo ikke bare glemme det. Hva gjør vi?
Vi drikker.
Jeg vet hva du gjorde, Lakesis.
-Hvem er hun? -Astra, kjære deg,
møt søsteren min, Atropos.
Jeg har ønsket at dere skulle møte hverandre lenge nå.
Søsteren din?
Vi har hatt mange ansikter i våre lange liv,
men vi er familie.
Alt du må si til meg, kan du si foran henne.
Jeg vet at du stjal sjelemyntene mine.
Selvsagt. Jeg måtte gjøre det.
De begynte å bli en distraksjon.
Du samlet så mye makt for hva? Fester?
Gambling?
-Du må tenke større. -Mye større.
Min søster og jeg...
...er to av de tre skjebnegudinnene.
Skjebneveven tilhører oss.
Det er vår fødselsrett.
-Hvorfor har du ikke fortalt det? -Du var ikke klar.
Å lage sjelemynter
og bruke dem til å kontrollere beboerne i helvete,
er ingenting mot min fordums prakt.
Nå som skjebneveven er innen rekkevidde,
vil jeg at du skal bli en av oss.
Bli vår tredje søster.
Du ville få en guds krefter.
Det er dette jeg har forberedt deg på
helt siden jeg tok deg til meg.
Hva med moren min?
John lovte å bruke skjebneveven
til å gjøre så hun ikke døde.
Du må legge vekk slike små, menneskelige ønsker!
Jeg tilbyr deg makt til å forme skjebnen.
En gang ville du herske over helvete...
Nå kan du herske over hele kosmos.
Vil du bli en av oss?
Hva sier du?
Tro meg, Astra. Jeg vet hva som er best for deg.
Søster vet alltid best.
Selvsagt vil jeg bli en av dere.
Hvordan kan jeg si nei til så mye makt?
Flink jente.
Det er bare én ting.
John Constantines mynt.
Han er min å leke med.
Det virker rimelig.
Jeg tok meg av Brutus.
Og jeg tok piratvennen vår, Caesar.
Funnet ringen?
Den kunne like gjerne vært usynlig.
Vi blir visst nødt til
å sørge for at de andre gjestene forsvinner.
Hva har vi her?
Flere helvetesbeboere å drepe?
Så flaks.
-Jeg er Jack the Ripper. -Godt forsøk.
Vi har møtt Jack.
Han er en bedrager. Enda verre...
-Det er John Constantine. -Den løgneren!
Han må være her for å sende oss til helvete.
Ikke mist besinnelsen, Bonnie.
Vi skal gi ham en lærepenge.
Gode, gamle Mrs. Hughes.
Jeg tenker ikke på ringen.
Det går ikke.
Så du skal bare godta nederlaget når vi er så nære?
Jeg gir ikke opp.
Jeg tenker ikke på det som å gi opp, men...
...å akseptere virkeligheten.
Jeg kjenner meg selv.
Jeg er en god blanding av skyldfølelse og pine.
Hvis skjebneveven gir meg et ørlite håp
om tilgivelse for fortidens synder...
...særlig Astra, så...
...vil jeg aldri slutte å tenke på det.
Pussig, vanligvis er jeg ekspert
på å få ting ut av hodet.
Kjæresten bedrar meg med assistenten/bestevennen min?
Ingen tid til tårer. Jeg må planlegge høstkolleksjonen.
Sa moren min til en venn at hun er flau
over at datteren er så overflatisk og selvopptatt?
Kan ikke bearbeide det. Jeg må sjekke Cat-Chat-statistikken.
Men lillebror som dør fordi han prøvde å beskytte meg?
Det er umulig å få ut av hodet.
Jeg hadde på meg totemet da han døde.
Hadde jeg ikke hatt det, så kanskje han...
Kanskje han hadde hatt en sjanse.
Hør på en ekspert...
Det kommer ikke noe godt ut av å plage deg selv.
Ikke prøv å trøste meg.
John.
Tenk om vi ikke finner ringen.
Tenk om vi ikke får ham tilbake.
-John Constantine! -Vi vet hvem du er,
og det er noen her du bare må møte.
De sier jo at imitasjoner er en hyllest.
Denne gangen leder ut av huset. Jeg distraherer dem mens du flykter.
-Nei, bli med meg. -Gå.
Det er huset mitt, og jeg er gal nok til å forsvare det.
Og hør...
...du kan få Behrad tilbake.
Det tror jeg virkelig. Men om du ikke kommer deg ut nå,
har ingen av dere en sjanse.
Ok.
Ava, du er den beste sjefen jeg har hatt.
Den eneste sjefen jeg har hatt.
Jeg er mer lærling enn ansatt med John.
Og før byrået...
Endelig har du kommet for å drepe oss.
På tide. Jeg kjeder meg!
Kom dere ut herfra.
Hvorfor har du ombestemt deg?
Dere hjelper John med å finne veven.
Kan like gjerne la dere gjøre det.
Enten lykkes han, eller så gjør Lakesis det.
Sa du Lakesis? Skjebnegudinnen?
Hvordan vet du hvem...
Underverdenen er ikke stor.
-Tiden er snart ute! -Bli med oss.
-Hva? -Hva?
Det er på tide at du tar kontroll.
Ikke vent på dem.
Du kan hjelpe oss med å finne veven og redde moren din selv.
Ti sekunder igjen!
Valget er ditt.
Var hun noen gang et dyr mens dere...
Én gang.
Men det var...
-Er det... -Møt Astra.
Hvorfor har hun sverdet?
Ingen tid til å forklare. Vi må handle.
Hvor er ringen, John?
Jeg vet ikke hvor ringen er.
Og om jeg gjorde det, ville jeg ikke sagt det til dere.
Vær fornuftig.
Vi skal drepe deg uansett.
Men du velger hvor smertefull døden blir.
Det er overraskende hvor lenge man kan overleve uten...
...visse organer.
Du vil vel ha tilbake frakken din?
Dere kan dra til helvete!
Stopp!
Kleopatra?
Ja.
Jeg beordrer dere å slutte.
Du har ikke den slags makt her.
Tuller dere? Hun er sammen med ham.
Sier du det?
Kanskje dette får deg til å snakke.
Jeg vet ikke hvor ringen er.
Jeg tror deg. Så synd.
Opp med humøret, kjære. Nå kan vi drepe ham.
Nei!
-Går det bra med deg? -Ja.
Jøss.
Hva er det?
Den pokkers ringen.
Den må ha vært her hele tiden.
Jeg sluttet visst å tenke på den.
Vi er kommet for å redde dere.
Men...
...det ser ut som dere har ordnet det selv.
Gudskjelov. Si at dere fant ringen.
Ja. Takket være Zari.
-Fantastisk. -Bra.
Vent. Er det helvetesvåpen?
Ja.
Vi kan bruke dem, særlig om...
Ja, la oss ta dem og komme oss vekk.
God morgen!
Enda flere gjester?
Nei. Jeg beklager, men vi drar nå.
Og...
...jeg som trodde du ikke fikk lov til å blande deg mer.
Du kunne ha vært litt mer direkte.
Jeg vet ikke hva du mener.
Akkurat.
Vi ses, John Constantine.
Fikk du totemet til å virke?
Ja. Det var fantastisk.
Skremmende, men fantastisk.
Og det føltes som om Behrad var hos meg.
Han ville vært så stolt av deg. Jeg er stolt av deg. Gratulerer.
John!
Du er i sikkerhet!
Ja vel, Gary. Ro deg ned.
Glad for å se deg også.
Hvordan går det med Sara?
Hun er fortsatt bevisstløs. Charlie er hos henne.
Jeg skal prøve å tenke på noe annet ved å fikse prognostikatoren.
Tekniske ferdigheter er ikke Charlies og min sterke side.
-Jeg vet det. -Vent nå.
Hvis den er ødelagt, hvordan fant dere oss?
Angående det...
Hei, John.
Vi har visst en vev å bygge.