Förlåt att jag glömde bort dig.
Det är okej.
Du, jag är här.
Det är okej.
Jag trodde att du orsakade mardrömmar, inte hade dem.
Nån gång ska vara den första.
Vill du prata om det?
Nej, det är bra.
Nej.
Vem är John?
Va?
Du sa hans namn i sömnen,
och jag försökte att inte vara avundsjuk.
Nej, det är...
Det är antagligen John Constantine.
Han är en demonolog som hjälpte mig med Mallus.
Han liknar Stein lite.
Är han bara en vän?
Ja, det kan man säga.
Vi låg
med varandra, men...
Det var på 60-talet och alla var vilda.
60-talet?
Jag som trodde jag väntade länge mellan partners.
Det var 1969, men...
Det var för tre veckor sen.
Tre veckor?
Ja, tre veckor innan jag hade en flickvän.
Kallade du mig just flickvän?
Kanske.
Varför inte?
John är kul.
Snälla, tala inte om John.
Han är ingen Ava Sharpe.
Ursäkta avbrottet, kapten,
men du behövs på bryggan.
Lägg av.
Hej.
God morgon, kapten.
Var är fru kapten?
Ava måste jobba.
Med alla nya anakronismer blir tidsslitningarna värre.
Jag trodde vi kallade dem tidssprickor.
Vad händer om vi inte reparerar historien?
Arbetshypotesen
är att tiden är skakad som en smoothie,
så i stället för att bara ta hand om Julius Caesar i Aruba
måste vi strida mot Djingis khan,
en hjord mammutar
och en gräshoppssvärm från gamla testamentet.
Och Mallus befrias från fängelset
så att han kan styra över den enorma röran.
Så värre än Flashpoint?
Är det så vi kallar det som Barry gjorde?
Jag tror det är nåt liknande.
Nog med handvridandet.
Mallus och hans team jobbar hårt med anakronismerna
så då gör vi också det.
Från och med nu ska vi göra reparationerna i team.
Var är Rory?
Wally, vänta.
Fin morgonrock.
Vem klädde på mig?
Jag. Bara så ni vet sover han naken.
Jag försökte varna dig.
Hur fängslande den här konversationen än är, varsågod, Gideon.
Z och Amaya, ni tar tidskuriren
till Billings i Montana år 1997.
Mona Lisa kommer att göra ett speciellt framträdande
på Engelska antikrundan.
Nate och jag ska hämta Einstein från istiden,
och ni två tar Avhopparen
för att hitta och returnera en hund vid namn Laika till Sovjets rymdprogram.
Nej.
Ursäkta?
Jag tänker inte jaga en hund.
Jag kan faktiskt behöva Micks hjälp till att återforma eldtotemet.
Okej.
Nate, du åker med Wally,
och jag tar Einstein ensam.
Mår du bra?
Ja, hör ni... Jag mår bra.
Det är allt. Inget häftigt ivägskickande. Mamma har huvudvärk.
Också när du inte försöker grejar du det.
Min hypotes är att eldtotemet bara kan tändas igen
om det når big bang-förhållanden.
Vilket är var den här hokus-pokus-kallfusionsreaktorn behövs.
Vi kommer att vara två av de få som nånsin upplevt
kallfusion på riktigt.
Kan du föreställa dig det?
Jag har tråkigt.
Vart ska du?
Tänk om jag behöver hjälp.
Jag lade just ett mystiskt totem i en kärnreaktor.
- Vill du inte se vad som händer? - Nej.
Gör mig en tjänst, Gideon, ring upp John Constantine.
Jag är rädd att mr Constantine inte äger en telefon.
För Gud förbjude att han skulle göra nåt normalt.
Den kallar på dig, eller hur?
Dödstotemet valde dig.
- Du är... - Du. Efter att du dött.
Det här är dödstotemet.
Det trånar efter en ny bärare.
Föreställ dig
allt du kan göra med herraväldet över de döda.
Du kan avlägsna den lilla flickan från dina drömmar.
Hämta tillbaka din syster.
Jag är ingen totembärare.
Du har övervunnit dina demoner.
Du är stark nog att hantera det.
Plocka upp totemet, Sara.
Det är enda sättet att besegra Mallus.
De sex totemen behöver sex totembärare.
Vem fler i ditt team föddes till att hantera döden?
Var Mona Lisa ett självporträtt?
Da Vinci som drag.
Mick?
Va?
- Han är åtminstone påklädd. - Sant.
Du Ray, vi är tillbaka.
Hör du mig, vetenskapssnubben?
Gideon, var är Ray?
Jag är ledsen, miss Tomaz,
men alla mina interna övervakningssystem har inaktiverats.
Jag har blivit förblindad, är jag rädd.
Ray!
Jag vet inte om han andas.
Jag känner pulsen.
Det ryker.
Det har just hänt.
Den som gjorde det här är på skeppet ännu.
Gideon, jag vill ha en scan.
Dr Palmer har en kollapsad lunga,
tre brutna revben, ett krossat lårben...
Okej, vi fattar. Fixa honom bara
och ta reda på vem som inaktiverade dina kameror.
Jag tar en ynka tupplur...
Om jag kunde skulle jag känna vrede.
Sabotören måste straffas.
Stanna med Ray. Mick och jag söker igenom skeppet.
Ni vet inte vad som finns därute.
Vid närmare eftertanke klarar ni det.
Gideon, vi måste kontakta Sara.
Finns det nåt sätt att meddela henne till istiden?
Behövs inte. Avhopparen lämnade aldrig hangaren.
Heliga Guds moder.
Sara, vad har hänt?
Sara Lance är förlorad för dig.
Jag är döden.
Sara.
Jag vet att du är därinne.
Amaya?
Hon kan inte höra dig.
Mallus.
Du har alltid i hemlighet fruktat att du är ett monster.
Och nu har du blivit ett monster.
Sara, snälla, nej!
Amaya, vad har hänt?
Det är Sara. Hon bär dödsgrejen.
Dödstotemet? Varför skulle Elvis totem göra Sara ond?
Totemen funkar genom att förstärka
bärarens sanna natur.
Men Constantine varnade Ray
att Mallus kraft fanns inne i Sara.
Kanske han har tagit över henne.
Så om Elvis kunde väcka de döda med totemet
vad kan då en ex-lönnmördare kopplad till en demon åstadkomma?
Kapten Lance, jag rekommenderar starkt att du omprövar kommandot.
Hej.
Jag funderade på flickvänsdiskussionen från tidigare
och jag...
Du ser...
...bra ut.
Ibland kan de här hologrammen göra en sliten.
Har du gjort nåt med håret?
Vad fan pågår här?
Mr Rory, kan du flytta på dig?
Sara har förenats med dödstotemet.
- Va? - Vi tror att Mallus
lurade henne att ta det på sig.
Kvinnan på bryggan var inte Sara.
Allt jag bryr mig om just nu
- är att få henne tillbaka. - Vi måste hitta John Constantine.
Demonologen?
Hans slips sitter lite för löst i mitt tycke,
men han har räddat Sara från Mallus tidigare.
Gideon, kan du ge mer smärtmedicin?
Mitt ben gör väldigt ont.
- Gideon? - Nostromosekvensen
har aktiverats och startar om T minus tre sekunder.
T minus två sekunder.
Gideon, ostarta.
Den möjligheten har löpt ut.
Dörren är låst.
Jag ska döda häxan.
- Om du dödar henne dör Sara också. - Hellre hon än jag.
- Hur kan du säga så? - Genom att röra läpparna.
- Hörni... - Var var ni när Ray
fick ordentligt stryk?
- Tog en dagfylla igen? - Bättre än att kidnappa en hund.
- Vi räddade hunden! - Klaustrofobisk!
Allihop, sluta skrika.
Allihop, ta det lugnt.
Jag ska knocka henne, binda henne,
och ingen blir skadad.
Vi är körda.
Wally.
Hej.
Jag trodde aldrig att vi skulle ses igen.
Du ser bra ut.
Det är inte du. Du är inte riktig.
Är du säker på det?
Ja.
Jag har sett spökbilder tidigare.
Jag minns första kvällen jag sa att jag älskar dig.
Vi var i baksätet på din bil.
Du låtsades inte höra mig.
Ja, för jag kunde inte fatta varför nån som du skulle älska mig.
Varför inte?
Lägg av, Jesse.
Wally, du ser bra ut.
Ett fantastiskt leende.
Jag vet att du har haft flickvänner före mig.
Ingen av dem var du.
Du är allt.
Du är ett riktigt geni,
familjen du kommer från, och...
Och du är bara en fartdåre med en knarkare till mamma?
Jag undrar varför det inte funkade mellan oss.
Så du är här bara för att såra mig.
Det kan du inte.
Jag är glad att du krossade mitt hjärta.
Jag har rest på grund av dig.
Jag har hittat en sorts inre ro,
jag har fått nya vänner.
En dag ska jag bli kär i nån.
Och den personen kommer inte att vara du.
Bra sagt.
Tyvärr
kan jag skada dig.
John Constantine, ålder 36.
En äldre syster, båda föräldrarna döda.
Han tillhör Newcastle-besättningen. Av misstag tillkallade han en demon
som drog ett barn, Astra Logue, till helvetet.
Han verkar vara helt knäpp.
Han är en magiker.
Du vet att jag råkar vara en magiker på nivå nio.
Dungeons och Dragons räknas inte, Gary.
Stanna där.
Titta inte, Gary.
Jag ska ta dig. Kom.
Okej. Fortsätt bara. Gå!
Okej.
Gör oss en tjänst och hjälp oss.
Ta den.
Sådär.
Okej. Bra gjort.
Du är en snabb liten jävel, eller hur?
Är ni från bostadsrättsföreningen?
För det är helt lagligt att vinna en lägenhet i en duell.
Vi är här angående Sara Lance.
Okej...
Mrs Varez, vi måste fortsätta ritualen imorgon.
Men oroa dig inte.
Vi får din son gift på nolltid.
Gracias, senor Constantine.
Oui.
Det är gig-ekonomi.
Måste ta jobb där jag hittar det.
Låt mig gissa nu.
Sara har gett efter för demonen Mallus.
Jag kände hans kraft växa, men oroa er inte,
jag gav Ray väldigt exakta instruktioner
att döda henne ifall det skulle ske.
- Va? - Ägg och omeletter, älskling.
Och extrema åtgärder.
Jag är här för att rädda Sara.
Hon har förenats med dödstotemet.
- Jävla skit. - Vad betyder det?
- Det är en brittisk svordom... - Jag vet vad "jävla skit" betyder, Gary,
vad menade du med det?
Om det så kallade dödstotemet...
Nyligen medan jag var påverkad av ayuhuasca,
fick jag veta varför Zambesis sjätte förlorade stam
ströks ur de muntliga vittnesmålen.
Den förlorade stammen,
som hade anförtrotts att vaka över de dödas domän,
tog parti för Mallus medan de andra fem stammarna samlades
för att fängsla honom.
Det kanske förklarar varför dödstotemet är oupplösligt
sammankopplat med vår demonvän.
Wally, hör du mig?
Wally, säg nåt.
Grabben är död.
Jag måste gå efter honom.
Var försiktig.
Om jag inte är tillbaka om fem minuter...
Bara vänta längre?
Nej, kom och rädda mig.
Det här är löjligt.
Vi kan inte vänta här. Sara kommer att döda oss en efter en.
Men jag kan koppla Avhopparen från Gideons stordator.
Vi tar oss ifrån det här skeppet.
Saras själ är troligen fångad i Mallus värld.
Vanligtvis
måste jag ta demonen in i mig själv för att rädda henne,
men lyckligtvis har jag redan en länk till Saras själ.
Så jag värvar Aken,
den egyptiska dödens färjkarl.
Vad menar du med att du redan har en länk till Saras själ?
Låt oss bara säga att våra själar har varit en.
Det efterlämnar en metafysisk förbindelse, älskling.
- Kalla mig inte "älskling". - Ursäkta mig, sötnos.
Sara och jag delar också en väldigt stark metafysisk förbindelse.
- Så... - Vänta.
Jag kan inte tro... Har ni båda legat med kapten Lance?
- Gary... - Har vi?
Då har vi båda utsökt smak för förstörd kvinna.
- Sara är inte förstörd. - Okej.
Och jag är påven.
Nu sätter vi igång.
Vad fan tror du att du gör?
Du ska hämta Sara, jag följer med dig.
Till Mallus värld?
Börja mässa.
Okej, ge mig din hand.
Är du seriös?
Dödligt.
John Constantine.
Vågar du träda in i min värld?
Finns det nåt tecken på kaptenen här?
Nej, men jag hittade Wally.
- Är han... - Vid liv.
Sara måste ha skjutit honom med anti-speedster-pistolen.
Vi behöver en större sjukstuga.
Oroa er inte, jag är nästan framme.
Gör er klara att möta mig i Avhopparen.
Förlåt, Gideon, det här kommer att skada dig mer än mig.
Förlåt?
Behran?
Jag kan inte sova.
Kan du läsa en saga för mig, Zari?
Nej, jag vet att det bara är dödstotemet som bråkar med min hjärna.
Du är inte riktig.
Självklart är jag det.
Snälla, du vet vilken.
Prinsen av Timbuktu.
Sluta.
Prinsen av Timbuktu simmade i böljan blå.
Han träffade en turist som berättade att hans syfte
var att bli kung av Timbuktu.
Behran.
Adjö.
Sara, sluta.
Sara.
Du måste kämpa mot Mallus.
Sluta!
Du skadar...
Imponerande.
Men ingen kan kämpa mot Mallus för alltid.
Vad har du på strumporna?
Det är Beebo.
Min faster Stacy har köpt dem till mig. Gillar du Beebo?
En gång när jag var på en enorm fest
förtrollade jag leksaken att börja tala.
Han berättade saker som skulle få din tår att kröka sig.
Som vadå?
Saras själ är fångad i en demons värld
och hennes skepp med besättning är förlorade i tiden.
Vem bryr sig om Beebo?
Hans faster Stacy gör det.
Du är spänd som en fjäder, eller hur, älskling?
Ursäkta. Sötnos.
Du måste slappna av.
Då flyter jobbet på.
Jobbar du? Förlåt, jag visste inte det.
Det finns ingen entydig förtrollning
för att lokalisera ett rymdskepp som flyter genom en tidsström.
På mitt visitkort står det: "Den mörka konstens mästare",
- inte dr Woody Vad-är-nunan. - Vem?
- Precis.
Va? Okej,
Gary, vi sticker, för mr Constantine
- har ödslat nog av vår tid. - Där är du, du sköna.
Så du har en fot, men ingen telefon.
Jag bara... Jag förstår inte hur
- Sara kunde... - Vad, knulla mig
- på ett mentalsjukhus? - Herregud.
Du har inget att vara avundsjuk på.
Jag är inte avundsjuk! Jag är bara...
Okej, kanske lite.
Vi försökte bara hitta lite lugn i stormen.
Jag förstår inte.
Vem ligger med en magiker och vänder sen på sig
och börjar kalla mig sin flickvän?
Kallade hon dig sin flickvän?
- Ja, och jag vill verkligen tro henne. - Men?
Jag tror inte att Sara nöjer sig med en kvinna.
Om inträdespriset är att se ut som en idiot
eller få hjärtat krossat,
skulle jag säga att miss Lance nog är värt det.
Okej, killar,
det måste finnas ett sätt att hitta Vågryttaren.
Jag har en idé.
Vi är idel öra.
Legenderna påminner mig om min D&D-grupp.
- Skratta inte. - För sent.
Ifjol var vi på fälttåg.
Egans prövningar.
Vårt sällskap bestod av en munk,
en druid,
en skurk till hälften ork,
en poet,
och en glad gnom, som också var en fulländad trollkarl.
Med två män nere var vi instängda i ruinens grav.
Och vi jagades av Xanathar den obrände.
Vi var utmattade,
maten började ta slut.
Hungrig.
Zari, kom.
Zari. Hör du mig?
- Vår trollkvinna var försvunnen... - Du är död.
Gary, hur kan det här hjälpa oss att hitta Sara och legenderna?
Du.
Låt honom avsluta berättelsen.
Fortsätt.
Xanathar den obrände hanterade dödssvärdet.
Ett av de sex sorgesvärden.
För att besegra honom behövde vi...
Ett till av de sex svärden.
Bästa sättet att besegra en totembärare är med ett annat totem.
- Det funkade bra för Z. - Eftersom jag är ur bruk,
måste en av er två hantera jordtotemet.
Som gjorde Svartskäggs flickvän till en zombie.
Det bara manifesterade piratdrottningens sanna natur.
En rättrogen krigare har inget att frukta av att hantera ett totem.
En rättrogen krigare.
Räkna inte med mig.
Jordtotemet.
Möt mannen av stål.
Hur hittade din D&D-besättning
ett av de sex sorgesvärden?
Det gjorde vi inte. Vi dog en ohygglig död genom Xanathar.
- Gary... - Men
det berodde på att vi inte jobbade i samförstånd.
Legenderna klarar sig bara de inte delar upp sig.
Mick och jag ska hitta Zari.
Och jag hämtar jordtotemet.
Du kommer att dö.
- Du. - Tack, Mick.
Du klarar det här.
Poängen i min berättelse är
att även om vi besegrades av Xanathar,
kunde vi spåra det mystiska föremålet han hanterade.
Den blodiga sorgens svärd.
Du är ett jävla geni, Barry.
Gary.
Gary, just det.
Jag behöver medicinflaskan på mitt skrivbord.
En moders tårar och mina grubbelstenar
och från dig, Ava, behöver jag...
- Säg det inte. - Foten.
Kan vi för en stund låtsas
att jag inte har en aning om vad ni gör?
Det är som vår Gary sa,
det enklaste sättet att lokalisera legendernas skepp
är att lokalisera dödstotemet.
Det är synd att du gick med i familjeföretaget.
Du var ett sött barn.
Senast vi var här var jag en liten flicka,
men jag var aldrig söt.
Din vän Oliver såg till det när han dödade min pappa.
Oliver är inte ansvarig för vägen du valt.
Du har rätt.
Du förstår, Sara, du och jag
är likadana.
Mörkret har alltid funnits inom oss.
Snälla.
Ra's al Ghul kommer aldrig att veta att du lät mig leva.
Papi!
En gång mördare, alltid mördare.
Varför gråter du, Sara?
Du har inte gjort nåt fel.
Föreställ dig vad du kunde göra om du bara släppte din skuld.
Du kan inte radera ditt förflutna, Sara,
så ta emot det bara.
Du vill att jag går med i ditt team.
Det är ditt öde.
För eoner sen försvarade Zambesis sjätte stam
Mallus från sina bröder.
Deras stam hanterade dödstotemet.
Nu börjar cykeln igen.
Du föddes inte bara till att hantera dödstotemet, Sara.
Du föddes till att hantera dödstotemet åt Mallus.
Z.
Jag är nätt och jämt okej.
Nathaniel, vi har Z.
Har du hittat jordtotemet?
Det har jag, men
Sara har hittat mig.
Nathaniel, var är du?
Nathaniel?
Vad är det, Nathaniel?
Du ser ut som om du sett ett spöke.
Nathaniel?
Nathaniel, var är du?
Eldtotemet är vår sista chans att besegra henne.
Och jag som trodde att rymma till Avhopparen var en bra plan.
Jag bryr mig inte vad hon har gjort.
Jag överger inte Sara eller nån annan i teamet.
Synd, ni har förlorat en delmatch,
och du ser ut som en katt i en torktumlare.
Det är inte roligt. Jag älskar katter.
Jag hanterar totemet. Nu går vi till labbet.
Jag hoppas bara att Ray visste vad han gjorde.
Ta dig samman, Nate.
Det är inte din farfar.
Houston, 1970.
Jag ville vara med min fru och son.
Men du övertygade mig om att det var omöjligt.
Du var lättad när jag sprängde lastrumsdörren.
Jag ville inte att du skulle dö.
Du ville bara rädda ditt eget skinn.
Vad har det blivit av dig, pojk?
Du är en besvikelse för din pappa
och du är definitivt en besvikelse för mig.
Tror du att Amaya älskar dig?
Du är inte värdig hennes kärlek.
Sådär.
Snobbfrillan använde kärnvapen på stenen.
Totemet var inte avsett för mig.
Du måste använda det.
- Glöm det. - Hela ditt liv
har du varit besatt av eld och hetta.
Tänk om det här är orsaken.
Hur många gånger måste jag säga det. Jag är ingen hjälte!
Sara är en hjälte.
Se vad dödstotemet gjorde mot henne.
Det var Mallus.
De flesta som sett vad du sett
skulle ha gett efter för mörkret, men inte du.
Du valde att bli en legend.
Du kan försöka dölja det, Mick,
men du är en god man.
Tänk om du har fel.
Det finns bara ett sätt att få veta.
Kasta heligt vatten på henne.
Nån vill prata med dig, John.
John?
Du har piffat upp din röst.
Det är det äldsta tricket i boken.
Minns du mig inte?
Jag vet att det var ett tag sen.
Astra.
Mallus kommer att befria mig från helvetet,
men du måste ge Sara till honom. Liv för liv.
Du om nån vet.
Magi har alltid ett pris.
Jag vill prata med Sara.
Okej.
Astra.
Jag gör det.
Ge mig din hand, Astra.
Kom igen.
Det är okej, raring.
Det är bara jag.
Det är Johnny.
Ingen undkommer helvetet.
Det heliga korset befaller dig att befria kvinnan från ditt fängelse.
...att befria kvinnan från ditt fängelse.
Sara.
Att hantera ett totem är inte nog.
Nu vill du att jag bär ett halsband.
Det finns inte tid, Mick.
Ser du? Det funkar inte.
Är du med mig än, Mick?
Sara!
Vet Ava vem du verkligen är, Sara?
Vad du har gjort?
Vad tänker du säga till henne?
Att totemet hade fel?
Att du inte är en mördare?
Totemets kraft finns inom dig, Sara.
Du behöver bara bestämma dig.
Ett liv
utan smärta och ånger, med oss.
Eller det plågade halvliv du lever nu.
Sara!
Jag vet att du är kvar därinne.
Du är den starkaste,
tappraste person jag nånsin träffat.
Du ger aldrig vika.
Minns du inte?
När har en legend nånsin gett sig utan strid?
Jag är här.
Jag är här, Sara, och jag vill att du kommer tillbaka till mig.
Jag vill att du kommer hem.
Sara, kan du känna mig?
Nej.
Du begår ett misstag.
Nej
till ett liv
utan smärta eller ånger.
Nej
till att vara en demons lakej, och nej
till att föra mer död till världen.
Det är jag skyldig den lilla flickan.
Du kunde ha fått allt.
Du räddade mig igen.
Jag hade lite hjälp.
Medan vi är här,
kan du ge mig eld?
Chin chin.
Jag borde nog rädda dig oftare.
Vid det här laget
kan jag lika gärna göra dig en bädd på skeppet.
Frestande.
Om du trott att Mallus verkligen skulle ha befriat Astra
hade du bytt bort mig, eller hur?
Direkt.
- Ja. - Vad kan jag säga?
Jag är en elak jävel.
Jag också.
Du överlevde.
För stunden.
Det finns en orsak till att jag föredrar att göra det ensam.
Det är...
Så att jag inte behöver dela med nån hur förlorad jag egentligen är.
Men du är väl inte ensam, Sara?
Det borde jag kanske vara.
Hon är bra.
Försök att inte såra henne.
Det är det jag är rädd för.
Nyp mig.
Sara.
Är det den riktiga Sara?
Ja, det är jag.
Förlåt, Ray.
Jag är...
Förlåt, allihop,
jag är väldigt ledsen.
Det är bra att ha dig tillbaka, kapten.
Den onda du är en plåga att slåss mot.
Jag försöker fortfarande förstå den här röran.
Varför ville Mallus visa mig Jesse?
Eller mig min farfar?
Jag vet inte.
Mallus försökte rekrytera mig till sin sida
genom att använda min mörkaste fruktan.
Det är så han gör.
Han ser in i våra hjärtan och sänder ut våra djupaste hemligheter.
Det är skrämmande.
Okej, din tur.
Jag behöver din fart för att återkoppla stordatorn.
Musik för mina öron.
Men jag gillade verkligen silverhåret.
- Hej. - Vi måste prata.
Inget bra samtal har nånsin börjat så.
- Ava, förlåt. - Hör på...
Jag kan inte låtsas förstå vad du gått igenom.
Eller vad som hänt dig, men jag vet att det inte var du, Sara.
Det är just det.
Det var jag.
Precis som elden som finns i Rory har en del av mig...
Alltid varit där.
Och jag försökte
låtsas att det inte var sant.
Men längst inne
är jag döden.
Nej, Sara...
Vi kan bekämpa den delen av dig tillsammans.
- Säg bara vad jag ska göra. - Du.
Ava, du har läst min akt.
Men ändå kom jag till restaurangen i en
hemskt obekväm klänning för att försöka imponera på dig,
för jag bryr mig inte om ditt förflutna, Sara.
Det borde du kanske.
Du är underbar.
Och jag...
Och jag har aldrig varit lyckligare.
Men det ser inte lyckligt ut.
Jag är inte värdig dig.
- Jo, Sara, det är du. - Nej, Ava, det är jag inte.
Du är värd bättre, nåt mycket bättre.
Och jag bryr mig om dig,
men jag tänker inte göra det här.
Sara...
Förlåt.
Nyss hemkommen från ett framgångsrikt korståg
visste vårt team att kampen långt ifrån var över.
I själva verket
hade det verkliga slaget bara börjat.
PLATSEN ÄR RESERVERAD FÖR SARA LANCES FLICKVÄN
För att besegra demonen och hans kabal av ondska,
måste vi vara vid full styrka.
Vilket blir svårt med tanke på förlusterna vi lidit
under vårt senaste sökande.
Några sår är så djupa
att de aldrig riktigt läker.
Så frågan är,
är du redo att delta i
det dödliga uppdraget?
Ikväll, min junker,
är jag din.
Översatt av: Sören Forsman