Det är bäst att du slutar följa efter mig.
Vilket imponerande skri.
I en annan era kunde du ha en karriär vid sidan av Vincent Price.
Ingen likstelhet ännu, han har varit död i mindre än fyra timmar.
Extrem blekhet i ansiktet och på naglarna antyder -
- snabb blodförlust, men ändå syns inte ens en droppe.
Dödad på annat ställe och dumpad här, långt ifrån de fina gator -
- han växt upp på. En näsduk med skolvapnet, -
- en examensgåva utan tvivel.
Vad betyder det där?
Osannolikt nog verkar vår mördare vara vampyr.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Vill du verkligen göra det här?
Upplösa Firestorm?
Jag är säker på att Grey vill bort och det kan inte hända
om vi ännu är förbundna till varandra, så...
Men er förbindelse är inte bara fysisk, ni har varit psykiskt förbundna
i över tre år nu.
Ja och det har inte varit enkelt ska du veta.
Senast jag låg med någon sa Grey åt mig efteråt:
"Bra gjort, Jefferson." Jag menar...
Jag hade klarat mig utan den vetskapen.
Vet Grey, jag menar Marty, att du vill bryta loss från honom?
Ingen aning, men om han gör det skulle han säga att det är för farligt.
Om du är fast besluten att göra det.
Att bryta er psykiska förbindelse kan ge oss välbehövligt
mentalt utrymme att fundera ut hur man knyter upp kärnvapenknuten.
- Då gör vi det. - Okej.
Så där.
Jag glömde att det kan förekomma bieffekter.
Hurdana bieffekter?
Ansiktssvullnad,
kanske lite gasbesvär.
Och förlust av korttidsminnet.
Hur känner du dig?
Som vanligt, men utan sug efter grapefrukt.
Okej.
Ray, klockan är 9.00. Och jag har inget sug efter grapefrukt.
Jättegott.
Har jag förstått saken rätt? Det här chippet kan göra vilken mat
som helst och ni tre valde grapefrukt,
klimuffins och havregrynsgröt.
När man prövat allt går man tillbaka till början.
Hela mitt liv har jag ätit ransoner och smaklös mat.
Från och med nu äter jag som en drottning.
Jag är glad att du lämnade 2042.
I själva verket vill jag prata med er om att återvända till 2042.
Eller ännu bättre, 2041.
Jag tänkte att varför är min familj död
medan jag är på en tidsmaskin.
Tyvärr funkar det inte så.
Jag trodde ni kunde ändra det förflutna.
Vi kan korrigera det förflutna och framtiden, men...
- Vi förändrar inte. - Varför inte?
Gör man så kan man förorsaka oförutsedda, eventuellt katastrofala följder,
det blir en fjärilseffekt på tiden kan man säga.
Att inte försöka göra något som skulle rädda ens brors liv?
Räknas en syster?
Läget, skeppskamrater.
Jag har intressanta nyheter, teammöte om tio minuter.
Och Mick, jag har öl.
En ynklig öl till frukost.
- Är det frukost?
Ja, vilken tid gick du och lade dig igår?
Det gjorde jag inte. Jag har druckit mycket kaffe, ser du väl?
Nate, varför ser vi på anakronismkartan?
För kapten, jag tog en ordentlig titt på data och -
- anakronismen vi skapade verkar vid första blicken planlöst utbredd, -
- slumpmässig, men historien är ju orsak och verkan.
Så jag gjorde ett litet experiment.
Jag vek den linjära tidslinjen över sig själv, följde matematiken
för det gyllene snittet. Följ mig.
Fan, Gideon, det var din replik.
Ursäkta, dr Heywood.
Anakronismerna bildar ett mönster.
Jag borde ha förstått det.
Fastän tiden kan förstöras som all materia i det kända universumet,
har det ändå en matematisk harmoni.
Inte exakt, de där två då?
De är utstickare, den första är Seattle, 2042.
När lönnmördaren försökte döda mig.
Förvisso coolt, inte det att du nästan mördades, -
- men inte så coolt som den andra.
London, 1895, hur ska jag säga det?
Där finns en vampyr.
Halvdussinet män tagna från gatorna, -
- bara för att få kropparna dumpade tre dagar senare, fullständigt tömda på blod.
Vampyrer.
Har väntat hela livet på att döda en.
Har du den där på dig hela tiden?
Hela livet.
Det finns inga vampyrer.
Ökad invandring vid sekelskiftet -
- och rädsla för att fina engelska kvinnor skulle förlora sin dygd -
- till utländska rovdjur är orsakerna till såna löjliga berättelser.
Jag tycker att vi åker dit för att se vad som är så intressant med anakronismen.
Det viktorianska London, opiumrum och lågt skurna korsetter.
Arthur Conan Doyle och den rullande dimman.
Syfilis, horor och vampyrer.
Vilken stark lukt av vitlök.
Bunden kring min hals.
Du är en riktig van Helsing.
Det är från Dracula.
Jag läser den, säg inte hur den slutar.
Ytterligare ett vampyroffer funnet dött på gatan.
Hallå, ge mig den.
Vampyrer, vad fan pratar han om?
De blodsugande varelserna som jagade här.
Nej.
Förlust av korttidsminnet, en av serumets bieffekter.
Kom igen.
- Vem är ni? - Scotland Yard.
Vi är här för att undersöka de så kallade vampyrattackerna.
Och vi är från New York-polisen.
Inget bättre än lite samarbete från andra sidan potten, va?
Är det ett av offren?
Stackars jävel.
Mick.
Ni vill väl inte att han börjar leva igen?
Vad pågår här?
Scotland Yard har redan varit här två gånger -
- och om New York-polisen anställer kvinnor -
- är jag drottningen själv.
Okej, vem tog med telefonen?
Inte jag. Men jag älskar sången.
Det är ingen telefon, det är en 2016 Palmer Tech 7g smartklocka.
Ge hit den.
Jag vet inte vad du menar.
Vill du ha med den här?
Vems är klockan?
Nej? Okej. Mick, stick honom.
Vänta.
En kyrkoherde gick längs gatan hur lugn som helst -
- när en död man föll från himlen.
Det var inget normalt lik heller.
Inget id, konstiga kläder och klockan där.
Som du stal.
Han kunde inte sakna den.
Jag kommer att göra det, det är den finaste tidsvisaren jag någonsin sett.
Den sålde bättre i England.
Var finns den okända personen nu?
Jag begravde honom i Stone's Hollow -
- och nästa dag togs det första vampyroffret från gatan.
För att liket du begravde var en vampyr från framtiden,
- din idiot. - Okej, dags att gå.
Vilka är ni?
Ikväll är vi gravgrävare.
Vi letar efter en omärkt grav bland hundratals.
Vi delar på oss och går igenom dem rad för rad.
Eller så börjar vi med dem som redan är uppgrävda.
Ja.
Vampyren måste ha grävt upp sig själv före kvällningen.
Fan, det där anakronistiska liket var vår enda ledtråd.
Vänta, hörde ni det där?
Döda den.
- Rip. - Rip?
- Välkomna till London. - Hör på, engelsman.
De där tidsgrisarna försökte ta mig.
Jag tänker bränna honom levande.
Tidsbyrån är inte medveten om var jag är just nu -
- och det låter kanske överraskande, -
- men jag behöver legendernas hjälp.
Ms Jiwe, överraskande att höra att du är med i teamet igen.
Överraskande för mig också.
Vi är tydligen inte häktade?
- Långt ifrån. - Rip?
Rip, var fan kom du ifrån?
- Var kom han ifrån? - Därifrån vi alla kommer.
Du vet, vilka är oddsen att en ensam spermie träffar -
- ett speciellt ägg.
Vetenskapstyperna brottas fortfarande med de stora frågorna.
Vi har besvarat de frågorna, dr Palmer.
Jag behöver Jacksons hjälp med den här, den innehåller GPS-data -
- och den kan berätta för oss varifrån den döda mannen kom -
- och vart den går. Eller hon. Så ja.
Förlusten av ditt korttidsminne är värre än jag väntade.
Marty kommer säkert att märka det.
Det är okej, jag klarar det.
Jag skriver en lapp att Rip är tillbaka.
- Ursäkta, vad pågår? - Ingenting.
Ni beter er väldigt konstigt.
- Det är... temporär dysplasi. - Temporär dysplasi.
Du vet hur det är.
- Lily. - Pappa.
- Är allt okej? - Ronnie sover inte.
Dina vaggvisor är det enda som funkar.
Okej, ursäkta, prioritering.
Okej, lilleman, det är dags att lägga sig.
Tyst lilla Ronnie
Säg inte ett knyst
Kom igen.
Okej, vi fortsätter enligt planen.
Men inte förrän vi kommit på vems klockan är, -
- vilket kan bli svårt.
Digital Digest gav min mjukvarukryptering -
- en klassificering på fem hänglås.
Förlåt, det var inte meningen att avbryta.
Jag insåg inte att du bad.
Mecka är ditåt, jag letade bara efter mitt örhänge.
Jag vill prata med dig om tidigare.
- Jag vet att det är svårt. - Att jag inte får rädda min familj?
Ja, det är jättesvårt.
Du borde finna förtröstan i att din bror ville att du -
- skulle ha totemet.
Du återtog det, det är din födslorätt.
- Det är din familj... - Sluta tala om min familj, -
- när du säger att jag inte kan rädda dem.
Vad fan var det?
Det här är orsaken till att jag bad dig stanna ombord på skeppet.
Orsaken till att jag inte återvänt hem.
- Vi är sammankopplade. - För vadå?
Jag vet inte, jag hoppades att vi kunde finna svaret tillsammans.
Inte för att jag vill vara överdrivet sentimental, men...
Jag har saknat det här stället.
Vi skulle älska att prata gamla minnen, men din Tidsbyrå hänger oss i hälarna.
Det försinkar oss att hjälpa dig.
Till saken.
När jag lät legenderna behålla Vågryttaren...
Ingen låter oss göra något.
Jag hade ett dolt motiv.
Varför är jag inte överraskad?
I fem år nu har jag jagat en fantom.
Ett namn viskat genom tiderna på alla språk.
Mallus.
En fantommollusk, ett ont skaldjur?
"Mallus."
En ondska så uråldrig och mäktig att tidsherrarna inte vågade säga hans namn.
Jag tror att han rekryterar bundsförvanter -
- från alla tider för sin sak.
Anakronismerna är resultatet av att ni förstörde tiden.
Hennes idé.
Men utstickarna är helt säkert Mallus verk.
Och Tidsbyrån är en byråkrati som saknar fantasin -
- att förstå det här speciella hotet -
- och direktör Bennett är emot mitt korståg.
Jag är ensam här ute.
Det låter som om din sexiga nya flickvän dumpat dig -
- och nu kryper du tillbaka till ditt ex.
Och jag är ingens älskarinna.
Det är inte så illa tänkt av dem.
Hör på, raring.
Vi skulle gärna ta dig tillbaka, men vi vet inte -
- hur vi kan lita på dig igen.
Skulle omständigheterna vara annorlunda om jag tog bort -
- min sexiga nya flickvän från jakten på er?
Avtalat.
Okej, vad är din plan?
Den här utstickaren, vampyren, är mest troligt målet för Mallus.
Fånga vampyren, -
- fånga Mallus.
Låter som om vi behöver ett vampyrbete.
Jag?
Är det för att jag är snygg?
Söt.
Söt och snygg.
Överbefolkning och fattigdom gjorde Whitechapel till grogrund -
- för brottslig aktivitet som kulminerade i Rippers mord kring...
Tja, nu.
Är inte historia fascinerande?
Det är den.
Att lita på engelsmannen var ett misstag.
Du vet väl att vi alla är på radion, mr Rory?
Det skiter jag i.
Inget tecken på några vampyrer.
Jag önskar att det är en Kristen Stewart-typ.
Liggsjuk och gnistrande.
Vampyrer gnistrar inte.
Mick, du och vampyren har mycket gemensamt.
Ni gillar båda att sova sent och...
Döda människor.
Stein? Vad gör du här nere?
Letar efter dig.
Nate.
Vi verkar ha förlorat dr Heywood.
Nate, svara.
Titta.
Han har dr Heywood.
Vi stoppar honom.
Det var uppfriskande.
- Har ni hittat Söt? - Nej, vi har förlorat honom.
Vi hittade potatis.
Frukta aldrig.
Det händer just nu.
"Mig tycktes att en röst jag hörde ropa: 'Sov icke mer.'"
Professor Stein?
Nej, Shakespeare i själva verket.
Och det är sir Stein för dig.
Det är inte alla skådespelare som adlats.
Herregud, det här kan inte hända.
Tack vare ditt livsblod kan min mästare äntligen återvända.
Men det finns mycket att göra under tiden.
Det där var inte kusligt.
- Sara? - Nate.
- Var är du? - Jag vet inte.
Men jag pratade just med professor Steins -
- konstiga onda dubbelgångarkusin.
Farfars far för att vara exakt.
Den berömda skådespelaren sir Henry Stein.
Häpnadsväckande.
Oddsen att råka på en av mina förfäder är astronomiska.
Familjeberättelserna håller honom som en excentriker.
Men vad annat kan man förvänta sig av en skådespelare?
Han är också en ockultskummis -
- som kidnappade mig för att mata sin mästare.
Utmärkt, vampyren leder oss till Mallus.
Stanna där, dr Heywood.
Det är inget problem, -
- vad de än drogade mig med stoppade mina krafter.
Kan du beskriva var du är?
Jag tror...
En operationssal? Allt jag vet är att det finns en kuslig -
- målning av en röd måne på väggen.
- Vad är det där? - Det är lite av min forskning om Mallus.
"Akta den blodröda månen när dörren -
- som skiljer döden från livet ska öppnas."
Det är första raden i en ed som svärs av Den dolda kompassen-orden.
Ett ökänt hemligt sällskap i Londons aristokrati -
- besatt av det ockulta.
Det låter som ett perfekt ställe för en vampyr vilse i tiden -
- att söka skydd i.
Orden tror också på de magiska egenskaperna förknippade med...
Total månförmörkelse -
- som kommer att ske just här i London inatt.
Om jag inte vore på vampyrjakt skulle jag råna de här rika idioterna.
Att jag tiger för nöjes skull är perverst.
Jag kan inte tro att vi är i en tid när kvinnor inte får rösta -
- och internet inte finns. Vildar. -
- någon som inte syns i spegeln?
De hämtar en påle.
Mina damer och herrar, kan jag få er uppmärksamhet?
Verkligen kusligt.
Det är mustaschen som är häpnadsväckande.
Ni är inte här för slött småprat -
- och aperitifer.
Så låt mig presentera kvällens stjärna.
En berömd mystiker som kommit hela vägen från Amerika -
- för att kommunicera med de döda.
Madame Eleanor.
Kan inte tro att folk går på det här struntet.
Jag känner... -
- någon i rummet som vill prata med en bortgången kär.
Kom, sätt dig vid mitt bord om du inte är rädd.
Eftersom vi inte kan hacka klockan för GPS-data -
- måste vi lösa det här som förr i världen.
Med fingeravtryck.
Vi har rättsläkarens fingeravtryck.
Det andra är tydligen mitt, det tredje oidentifierbart -
- och det fjärde är... Oliver Queen?
Är Oliver en tidsresande vampyr från framtiden?
Vi måste ringa Team Arrow för att ta reda på vad fan som pågår.
Det var på tiden.
Jag tycker också att det är spännande.
Men vi måste alla vänta på den blodröda månen -
- innan ceremonin kan börja.
Äckligt.
Om du behöver mig finns jag här.
Sara. Det skulle verkligen passa att bli räddad nu.
Vi jobbar på det.
Minns du vårt uppdrag i Greyhill-byggnaden?
Som om det var igår.
Ursäkta.
Kan du berätta var toaletten är?
Jag har saknat det här.
Alla, ta varandra i händerna.
Det finns en tvivlare bland oss.
Också jag var skeptiker en gång.
Innan andarna talade till mig.
Men nu...
Är jag deras kanal.
Minns du natten de kom efter oss?
Hur snabbt du flydde.
Du övergav mig.
Du lät dem döda mig så att du kunde leva.
- Nej... - Du är rädd nu.
Precis som du var rädd för ARGUS då.
Så mycken fruktan.
Du var min storasyster.
Du borde ha skyddat mig.
- Snälla... - Sluta genast.
Du hörde damen.
- Sara, vi är avslöjade.
Vi måste härifrån.
Vänta, var du vampyren?
Den dubbelspetsiga nålen jag själv uppfunnit -
- är knappast vampyrisk.
Vem är då liket?
Nate, är du okej?
Ser det ut så?
I stället för en sexig vampyr är jag här med den här kufen.
Du kan ta honom.
Orden har planer för vårt tidsmissplacerade lik.
Därför kidnappar de män och tappar dem på blod.
Det är för deras ceremoni.
Ska vi ta reda på vem det är?
Hörni, jag gillar det här.
Jag är seriöst avundsjuk på ert labb.
Jaså? Ta en titt på det här.
Okej, wow, jag har analyserat det oidentifierade fingeravtrycket -
- och fått tillbaka 100000 möjliga variationer -
- av en fullständig vågtopp.
Okej, har vi ett par?
Tyvärr. Jag hoppas att ni har en bar på skeppet -
- för ni kommer att behöva en drink. Klockan tillhör...
Damien Darhk.
Darhk måste vara viktig för Mallus plan.
Jag kan inte låta Damien Darhks kropp återuppväckas.
Darhk är kanske en galning, -
- men han är inte galningen vi jagar just nu.
Vi har definitivt stannat för länge.
Dra er tillbaka.
Vad fan pågår?
Dödar vi inte vampyrer längre?
Kapten Lance, måste jag påminna dig om att vi inte längre fixar -
- vanliga anakronismer här.
Mallus är det enda som är viktigt.
Nej, det är din sak. Vi måste hindra att Damien Darhk kommer tillbaka till livet.
Och det ska vi.
Men allt tyder på att Mallus är på väg hit för att rekrytera Darhk.
Om vi förstör Darhks kropp förstör vi chansen -
- att gripa Mallus vid uppståndelseceremonin.
Om Sara ber oss döda Darhk, vi dödar Darhk igen -
- eller stöttar upp honom i en cabriolet som i Länge leve Bernie -
- så gör vi det, för hon är kapten.
Jag vet att ni alla vill förstöra Darhk en gång för alla.
Ni måste bara vara tålmodiga.
Jag vill prata med dig i enrum.
Lycka till.
Jag låter inte Damien Darhk komma tillbaka till livet.
- Punkt. - Du har förlorat perspektivet, -
- du låter personliga fördomar fördunkla ditt omdöme.
Hade jag det skulle jag inte ha satt Damien Darhk tillbaka i tidslinjen -
- och radera hans minne så att han kan döda min syster igen.
Hör på, Sara...
Jag förstår hur riskabelt det skulle vara -
- om mr Darhk kom tillbaka.
Gör du?
För jag är den enda här i rummet som återuppstått -
- och det var inte någon förbättring.
Okej.
Du har rätt.
Du måste förstå, Sara, att jag har jagat Mallus så länge -
- att det kanske är jag som förlorat perspektivet.
Du kommer aldrig att lära dig att knacka, va?
Jag är oroad för dig.
Jag vet att du tror att den där kvinnan kanaliserade din bror.
Han hette Behrad.
Natten då ARGUS kom för att ta oss flydde jag.
Jag visste att han stannade för att slåss, men jag var rädd.
Jag lämnade min bror för att dö.
Är du nöjd?
Nu vet du min hemlighet.
- Förlåt. - Jag vill inte ha det här längre.
Vad som än sker med det eller oss.
Jag bryr mig inte.
Totemet är din enda återstående koppling till honom.
Det är ingen koppling, det är en påminnelse.
Jag borde ha dött.
Vet du...
Det är lite konstigt att inte kunna känna Steins känslor.
Säg inte att du saknar er psykiska koppling.
Kom igen, självklart inte.
Kanske lite, men...
Jag har avslöjat er list.
- Ni har använt mitt labb. - Ditt labb?
För att hindra vår psykiska koppling.
Det är själva grunden för Firestorm.
I själva verket är det där grunden för Firestorm.
Det är formeln för att bygga en termokärna.
Nej, för att spela hänga gubbe.
Q.
Grey, beskyll inte Ray.
Han hjälpte mig bara att komma på hur vi kunde...
Avsluta Firestorm.
Så att du kan åka hem och jag kan stanna på skeppet.
Jag förstår.
Är det okej för dig?
Varför inte?
Du har trots allt bara grejat här i hemlighet -
- för att dela upp en gående, talande, levande kärnreaktor.
- Självklart är det "okej för mig". - Okej.
Efter allt vi gått igenom.
Hur kunde du försöka något så här stort bakom min rygg?
Grey, det är inte...
Vi verkar båda längta efter ensamhet.
- Är alla ombord på skeppet? - Så vitt jag vet.
Finns det något jag kan göra för dig?
Javisst, kan du berätta för kapten Lance att...
Jag är ledsen.
- Vad gör du? - Gideon.
Inled gentlemännens dreadnought.
Orderkoden igenkänd, är du säker, direktör Hunter?
Hon gav mig inget val.
- Sju, sex, fem... - Gideon.
...fyra, tre, två...
- Det är mr Hunter. - Vad har han gjort?
- Alla utgångar är låsta. - Och jag kan inte ta över kommandot.
Fan, Rip.
Jag sa att vi aldrig borde ha litat på engelsmannen.
Var är Zari?
Kom in.
Jag hoppades vi kunde ses igen.
Du kanaliserade min bror tidigare, jag måste prata med honom igen.
Jag är ledsen.
Jag kan inte bara åkalla de döda så där bara.
Snälla, jag vill säga åt honom att jag är ledsen -
- och att jag kan få honom tillbaka, jag kan rädda honom nu.
Jag kan försöka.
Jag behöver en minnessak, -
- något som varit hans, något jag kan koncentrera min energi på.
Skulle det här funka?
Så mycket kraft.
Och du ger bort det så enkelt.
Ett misstag du knappast upprepar.
Madame Eleanor, den blodröda månen är här.
Spärra in henne.
Jag måste förbereda ceremonin.
Fan, Gideon, hur många hemliga kommandon har Rip programmerat i dig?
Jag tror att det var det sista, kapten.
Jag är kapten nu -
- och jag ger dig order att åsidosätta Rips order -
- och göra skeppet redo för avfärd.
Genast, kapten Lance.
Direktör Hunters kommandon tillåter dig att flyga Vågryttaren.
Men ingen av er kan kliva av.
Det är en början.
Ta ut en kurs för Den dolda kompassen.
Alldeles riktigt, kapten.
Och ta skeppets vapensystem online.
Onödigt att säga, men det är troligt att mr Hunter finns i den där byggnaden.
Och jag kan slå vad att Zari också är det.
Vill man ha omelett måste man knäcka några ägg.
När ni välkomnade mig till orden sökte ni bevis.
Bevis på att livet inte behöver sluta med döden.
Men kraften som rinner i mina ådror är inte min egen.
Det är en gåva från Mallus.
Sluta med den här styggelsen!
Allihopa, ner nu!
Var är din så kallade mästare?
Mallus finns överallt och ingenstans.
Inbruten i tidens alla ögonblick.
Han är död, han är uppstånden.
Och han kommer åter.
Det är väldigt kryptiskt, men jag kräver att få prata med honom.
Som du vill.
Direktör Hunter.
Trevligt att träffas.
Jag är inte här för att prata med din marionett.
Jag tycker att det är dags att vi möts öga mot öga.
Du klarar inte av att se min sanna form och överleva.
Du är hopplöst dödlig och jag är en gud.
Du är för sen.
Det känns bra att vara tillbaka.
Vem stal min klocka?
Våra koordinater visar att vi är rakt ovanför orden.
Gör stötmissilerna klara.
- Tre sidor kvar. - Vad gör du?
Zari är där inne.
Jag vill att du siktar på lastutrymmet.
- Vårt lastutrymme? - Borde vi inte rösta först?
Om någon har en bättre idé för hur vi kan öppna skeppet -
- kan ni säga det nu.
Lita på mig, Jax, eld.
Stötmissilerna på väg, kapten.
Det här kommer att suga ordentligt.
Grey, om vi ska dö -
- vill jag inte att vi är arga på varandra, så...
Jag minns inte varför, men jag är ledsen.
Du tänkte just på mig, jag borde faktiskt tacka dig.
- Vem vill hålla händer? - Ray, det är inte Toy Story 3.
Tyst alla, jag har en sida kvar.
Dina sista ord, Rip?
Ja, jag minns dig.
Jag minns allt.
Minns du oss?
Hoppsan, fler legender, här för att döda mig antar jag?
Den här gången för gott.
Det är mitt totem.
Kom igen.
Tills vi möts igen.
- Inte illa, lite syrlig. - Kan du tro att
Clarissa föredrar sin grapefrukt...
Med salt, ja jag kommer ihåg.
Hur?
Jag bad Ray återställa vår psykiska koppling.
Jag kunde känna hur mycket du saknar din familj.
Efter att bebis-Ronnie föddes har det blivit bara värre.
Det är som ett hål i mitt bröst.
Jag är så ledsen.
Jag trodde aldrig att mitt barnbarns födsel -
- skulle ge så mycket smärta när jag är borta -
- och jag ville sannerligen aldrig att du skulle dela bördan.
Men med det här nya Mallus-hotet -
- och Damien Darhks återkomst -
- behöver teamet Firestorm mer än nånsin.
Ja, och teamet kan få Firestorm.
Och du kan åka hem.
Om vi kan stabilisera matrisen i min kropp.
T.S. Eliot har sagt: "Bara de som tar risken att gå för långt kan möjligen -"
- få reda på hur långt man kan gå."
Så när börjar vi?
Så fort jag reparerat det enorma hålet i lastutrymmet.
- Lycka till med det. - Okej.
Knack, knack.
Knackar fortfarande inte.
Vill du sätta dig?
Visst, tack.
Det här kommer att låta konstigt, men...
När min amulett kom tillbaka till mig...
Kände jag Behrads närvaro, -
- nästan som om han var med mig.
Det låter inte alls konstigt.
Först ARGUS, sen vattenhäxan och nu en typ som redan dött -
- och alla vill de döda mig.
Min förfader berättade för mig att totemets styrka växer -
- när hoten vi möter blir mäktigare.
Fantastiskt.
Jag tror att hon menade att -
- du och jag kommer att bli goda vänner -
- och att vi kommer att försvara vilken ondska vi än möter tillsammans.
Jag skulle vilja det.
Vi måste prata.
Du borde nog känna mig bättre än att förvänta dig en ursäkt.
Agenter är döda på grund av dig.
De förstod yrkets risker.
Men vi fick veta så mycket från gårdagens händelser.
- Nästa gång. - Det blir ingen nästa gång, Rip.
Du dyker upp från ingenstans, tigger praktiskt taget om vår hjälp -
- och sen bedrar du oss.
Du har blivit farlig för alla organisationer du någonsin tagit del i.
För att du inte litar på någon.
Jag vet inte hur jag någonsin har kunnat lita på dig.
Sara, jag behöver dig med mig mer än någonsin nu.
Minns du när du sa att du inte hade något mer att lära mig?
Jag antar att du hade en sista läxa.
Hur man är en kall jävel.
Direktör Bennett.
Direktör Hunter.
Du har använt din sista skuldsedel.
Jag borde aldrig ha sanktionerat gårdagens uppdrag.
Men uppdraget bevisade att Mallus är riktig.
Förklara det för rätten.
Under tiden sätts du i häkte och suspenderas -
- från aktiv tjänst.
Du kan inte sätta mig i häkte.
Jag skapade byrån!
Då borde du av alla människor veta att ingen är undantagen reglerna.
Agent Sharpe.
Tack för att du meddelade oss var direktör Hunter fanns.
Kan legenderna flyga fritt nu?
Bekräftat.
Tidsbyrån har större saker att oroa sig för än ett gäng idioter.
Mallus blir starkare, kapten Lance.
Igår var bara början.
Ett krig är på kommande -
- och historien behöver dig redo.
Dig och resten av legenderna.
Översatt av: Sören Forsman