I 2166
erobret en udødelig galning ved navn Vandal Savage
verden og drepte kona og sønnen min.
Jeg har samlet en elitegjeng
for å jakte på ham gjennom tidene og hindre ham i å få makt.
Dessverre blir planen motarbeidet
av organet jeg har sverget troskap til,
Tidsmesterne.
I framtida er vennene mine kanskje ikke helter,
men hvis vi lykkes,
vil de bli husket som legender.
Tidligere på Legends of Tomorrow...
Beklager at vi kommer sent.
Er du ikke litt glad for å være tilbake på skipet igjen?
Jeg var lykkelig med det livet vi bygde sammen.
Tror du at jeg jaktet på deg og vennene
fordi Tidsmesterne fikk meg til det?
De trengte knapt å spørre.
Siden jeg ikke lyktes i å ta dere,
vil Tidsmesterne ta meg.
De kalles Jegerne, Og de vil ikke stoppe
før hver og en av oss er slettet
fra historiens overflate.
Har du noen forslag?
Flykt.
Det er en stund siden jeg tidshoppet lenge nok
til å oppleve bivirkningene. Kjære minner.
Jeg kan ikke føle ansiktet mitt.
-Bra jeg føler meg. -Lingvistisk dysplasi.
Det går snart over.
Bedre det nå er.
Er jeg den eneste som ikke kan føle ansiktet sitt?
Jeg kan ikke føle... Jeg bør ikke si det.
-Rory virker upåvirket. -Hva skjer? Tidshoppet vi?
Ja, vi tidshoppet. Men hvor, det er et bedre spørsmål.
Byen Salvation, i Dakota-territoriet, 1871.
Det er ikke til å tro. Det gamle vesten!
-Dette vil ikke fungere. -Vi vinner tid.
Kan gjemme oss her mens de søker andre fragmenteringer.
Hva om de bestemmer seg for å søke her først?
Du må gjerne fortelle hva dette handler om.
Som dere har sett, opererer ikke tida slik man gjerne tror.
Den vil skje, det tar tid før den stivner,
tidslinja er uklar til tider, alltid ustabil.
Derfor vanskeligheten med å lokalisere Savage i historien.
Ja. Og et annet interessant aspekt ved tidsreise
er eksistensen av fragmenteringer.
Tidsmessige hull.
Spesielle steder og tidspunkt Tidsmesterne ikke kan se.
Byen Salvation og omgivelsene
befinner seg i en av disse fragmenteringene.
Så vi gjemmer oss i Det gamle vesten
og håper at busemennene ikke finner oss her.
Jegerne er ikke busemenn. Og du bør håpe de ikke finner oss.
I det minste ikke før jeg får
"solgt noen kveg" eller "temmet noen villhester".
Jeg godtar ikke dyremishandling,
men jeg så mange westernfilmer som barn.
Dere vil måtte nyte Det gamle vesten her inne fra, dessverre.
Kom igjen.
Det skader vel ikke om vi ser oss litt omkring?
Med denne gruppa? Du har åpenbart ikke fulgt med.
Hvis jeg er i Det gamle vesten og ikke får titte,
går jeg løs på meg selv.
Jeg kan hjelpe deg med det.
Jeg skal holde øye med dem. Slapp av, jeg skal oppføre meg.
Jeg ser ut som Wyatt Earp.
Fabrikatoren kan lage klær,
men dere vil også trenge tidsriktig beskyttelse.
Denne æraen kan bli litt brutal.
Seksløpere?
De fleste våpnene i denne tidsperioden hadde hammersikring.
Så det var bare fem skudd.
Det sier seg selv, men tatt i betraktning gruppa,
sier jeg det.
Bruk bare disse våpnene i ekstreme nødstilfeller.
Du får det til å høres ut som om du ikke blir med.
Jakka og revolveren
får deg til å virke som en like stor westernentusiast som Palmer.
Jeg er det. Men jeg bør bruke tida her på skipet,
med å finne neste trekk mot Vandal Savage.
Dessuten, som Rory sa:
"Det er bare et tidsspørsmål for Jegerne finner oss."
Slapp av. Vi skal ikke slå røtter.
Ja, vi holder oss unna trøbbel.
Jeg håper og ber om at det stemmer.
FENGSEL
VOGNREPARASJON
Husk, vi er her bare for å få en oversikt.
-Ikke noe trøbbel. -Ja, det er jo sannsynlig.
Jeg trenger en drink.
Det er en skikkelig gammeldags saloon.
-Jeg beklager. -Ingen problem, frue.
Det smaker som bensin.
Ja. Få en til.
-Beklager. -Ingen fare.
Tida går ikke normalt i Forsvinningspunktet.
Det er mange år siden jeg har sett bunnen av et glass.
År?
-Hvor lenge var du... -Chronos?
Har aldri telt. Har ikke noe å si. Viste seg å være bare tull uansett.
Ser ikke sånn ut. Du er annerledes nå.
Bedre eller verre?
Vet ikke ennå.
Du kan drikke. Det liker jeg.
Jeg har vært på en del dater med typer
som trodde vi skulle bli fulle slik at det ble noe på dem,
men de endte alltid opp under bordet.
Du har ikke drukket med meg.
Er det en utfordring, Mick?
Still dem opp.
Visste ikke at du spilte kort.
Som deg, Snart, er jeg en gåte. Høyner.
-Takk, herrer. -Jeg er imponert.
Faren min var det noen kaller en "degenerert spiller".
Andre ville si "kriminell".
Da jeg var gammel nok, ble jeg involvert i noen prosjekter.
Jeg lærte noen småting ved noen av kortbordene han frekventerte.
Så valgte jeg en annen vei.
"Som far, så sønn" er ikke alltid uunngåelig, Snart.
-Jeg hadde fullt hus. -Jeg også.
Med konger, som slår ditt par i damer.
-Ser jeg ikke opptatt ut? -Beklager, jeg...
Søler du en dråpe whisky til, vil du utvilsomt det.
Bare fordi du taper
trenger du ikke plage serveringsdamene.
Pass dine egne saker, bestefar.
Slipp damen.
Så, så, gutter. La oss ta det med ro.
Når vennen min her er fornuftig, vet vi at vi har et problem.
Det er ikke jeg som har problem her, men du.
Du drepte ham.
Bare hyggelig.
Den avdøde var åpenbart en venn av dere,
-men min venn her... -Deres venn trakk først,
ble skutt, det var et rent skudd.
-Ser vi ut som om vi bryr oss om rent? -Han har et poeng.
Greit!
Leken er over.
De som har et problem med det, får med meg å gjøre.
Takk, mister...
Hex. Jonah Hex. Du er visst ikke herfra?
Nei. Vennene mine og jeg er utenbys fra.
Langt utenfor byen.
Greit.
Kan ikke dere fortelle meg hvor dere egentlig er fra?
Jeg vet ikke om det angår deg.
La meg omformulere.
Si når dere er fra.
Dere sju stikker dere ut som en hund i en krybbe.
Som du sa, vi er ikke herfra.
Tror dere at dere er de første tidsreisende jeg støter på?
Ja.
Hvor er han? Jeg har noe som må bli sagt.
Hvor er hvem?
Rip Hunter.
Hvorfor er det slik at hver gang vi drar til en ny tidslinje,
må dere ta med dere
bortkomne?
Pent.
-Jeg fikk ikke sett det sist. -Sist?
En lang historie vi ikke skal fortelle.
Frakken min kler deg.
-Hva gjør du her, Jonah? -Jeg skulle heve dusørpenger,
fukte strupen,
da vennene dine her havnet i trøbbel.
Vi kan ha endt opp i et barslagsmål i byen.
Det var helt forutsigbart.
En av dem helte bly inn i et medlem av Stillwater-gjengen.
-Rory. -Snart, faktisk.
Det var min neste gjetning.
Denne fyren prøvde å drepe Grå. Snart reddet ham.
Og ga denne byen et helvete i samme slengen.
De guttene dere spilte med i saloonen?
De er alle medlemmer av Stillwater-gjengen.
Hvorfor er gjenger aldri snille folk?
Jeb Stillwater og vennene hans
har raidet denne byen de siste tre månedene.
Stjålet, ranet, drept.
-Han må gå gjennom oss. -Nei.
Det lille oppstyret deres har allerede satt tidslinja på spill,
for ikke å snakke om at det kan ha varslet Jegerne om vårt nærvær her.
Høres ut som om noen planlegger å haste ut av byen igjen.
-Dra allerede? -Nei.
Denne byen blir terrorisert av Stillwater-gjengen.
Og jeg akter å gjøre noe med det.
Du akter? Har det allerede blitt cowboy av deg, Sveisen?
-Vi ble med på dette oppdraget... -For å stanse Vandal Savage.
For å være helter.
Og det å redde en by fra en gjeng med plyndrende kriminelle,
det er det helter er til for.
Litt av en gjeng med helgener du rir med nå for tida.
Hei, brua er den veien.
Jeg skal ikke til brua. Jeg... Hvor skal jeg, Gideon?
Dalen du beskrev, svarer til Albano Gulch.
-Ja, der. -Ok, vent. Hvorfor?
På saloonen støtte jeg på en dame,
og hun gjorde at jeg fikk flere minneglimt,
så jeg tror jeg kan ha kjent henne i et av mine tidligere liv.
Og i så fall kan hun hjelpe meg med å finne Carter.
Så du skal bare løpe ut og prøve å finne henne?
-Jeg planla faktisk å fly. -Vil du ha en medsammensvoren?
Ok, greit.
Men du får ikke bære meg.
Hvordan mener du vi skal komme dit?
Hei sann. Ray her...
John Wayne.
Hva vil du, Wayne?
Jeg tenkte dere trengte en mann til mot Stillwater-gjengen.
Har dere erfaring med politiarbeid?
Jeg har ganske mye erfaring med bekjempelse av kriminalitet.
I så fall: Gratulerer.
-Gjør du meg til betjent? -Nei.
Du ble nettopp den nye sheriffen.
Unnskyld, hva for noe?
Stillwater-gjengen har herjet med denne byen i flere måneder.
Det er bare med Guds nåde at jeg ikke ligger under torva selv.
Og jeg vil ikke utfordre skjebnen lenger.
Men du er sheriffen.
Gratulerer.
Forresten,
du kan finne en arrestordre eller to for meg her omkring.
Vi har ting på skipet som kan fikse de...
-Du vet... -Fikse hva?
Ingenting. Ikke tenk på det.
-Hva vil du ha? -Informasjon.
Noen venner av meg ser etter Jeb Stillwater.
Er det de samme vennene som skjøt Billy Conlon
og banket opp Stillwater-gjengen?
Jeg kan garantere at han finner deg.
Når det er sagt, vil vi gjerne finne ham først.
Har du flere dollarsedler?
La meg finne et kart.
Unnskyld, frue? Er alt i orden?
Ja. Jeg vil bare være alene.
Jeg forstår. Jeg er ny her,
men jeg trodde ikke det var vanlig for en dame å drikke alene.
Tonikum. Det er til sønnen min.
Jeg trengte bare et øyeblikk alene.
Er alt i orden?
Jeg bør gå tilbake til gutten min.
Hvis det er noe galt med ham, kan jeg kanskje hjelpe.
Jeg er tilfeldigvis vitenskapsmann.
Det er snilt, men du kan dessverre ikke gjøre noe.
Gutten min kommer til å dø.
Hva feiler det ham?
Han har tæring, sier de.
Tuberkulose.
Han har vært slik, av og på, i omtrent et år nå.
Han ville alltid se det amerikanske Vesten.
Legen mente at reisen ville gjøre ham godt.
Noe som åpenbart ikke stemmer.
-Det finnes medisiner som... -Legen her sier han har en dag,
kanskje to, hvis han er heldig.
Ser han heldig ut for deg, herr...
Jeg vet ikke hva du heter.
Det er Martin.
-Hallo, unge mann. -Vi kaller ham Bertie.
Bertie.
Mora di sier at du ville dra til Vesten.
Kan ikke forestille meg at du har sett noe særlig ennå.
Jeg vil kjøre med diligence.
I så fall oppfordrer jeg deg til å bli bedre.
Mora mi er ikke så sikker på at jeg blir det.
Da må du vise at mora di tar feil.
Så du kan kjøre med diligencen.
En av mine er døde.
Og denne byen skal få betale for det.
KUBERTS BARBERER
Hvem i helvete skal liksom du være?
John Wayne. Salvations nye sheriff.
Og denne byen er under min beskyttelse.
Siden du er ny og alt,
kjenner du ikke til ordningen vi har.
Jeg og guttene mine rir inn i byen og tar det vi vil ha.
I bytte mot hva?
Å ikke drepe noen.
Det høres fornuftig ut og alt,
men ordningen er over.
Ordningen er over, gutter.
Lærer du om tall der du kommer fra?
For så vidt jeg kan se, er det bare én av deg
og en hel del av oss.
Kom dere ut av byen og ikke kom tilbake.
Ellers havner den neste kula i øyet ditt.
Jeg har skarpskyttere rundt omkring.
Vil du teste meg?
La oss ri, gutter.
Bra, Sveisen.
Det var skikkelig rått!
La oss ikke overdrive.
Å drive ut en skurk har alltid stått høyt på lista!
"Lista"?
En liste over ting man håper å oppnå før man dør.
Du får håpe det er en kort liste, stilken.
Vi takler Stillwater-gjengen.
Dere har visst suksess på 1870-tallet, hva?
Stillwater og gjengen er som et vepsebol,
og vennene dine tukler med det.
De reddet byen fra å bli raidet.
I dag. Men hva med i morgen? Eller dagen etter det?
Til å være en gjeng med tidsreisende
forstår dere ikke stort av framtida.
En dag vil dere dra.
Og Salvation vil ende opp som Calvert.
-Hva er en Calvert? -Et lukket emne.
Får jeg et ord med deg, Hex?
Jeg tror dere alle har gjort nok for en dag.
Nå vil jeg iallfall vite hva en Calvert er.
Det er bra vi har tilgang til en superdatamaskin.
Gideon?
Calvert var en by i Oklahoma ca. 1868.
"Var"?
Det er noe rart som skjer med ansiktet ditt.
Hva?
Du smiler.
Jeg visste ikke at du kunne det.
Ikke fortell hemmeligheten til noen.
Det er bare at alt dette...
Det er så rent. Så enkelt.
Kunne sagt at jeg savner det enkle,
men man må vel oppleve noe først før man savner det.
Jeg skjønner hva du mener.
Jeg har hatt stadig flere minneglimt i det siste,
og jeg vet ikke helt hvorfor.
Hvis denne dama var en venn av deg i et tidligere liv,
har hun forhåpentligvis en ny bit i puslespillet.
Det føles som om jeg blir trukket til dette stedet.
-Hvilken vei? -Dit.
Å stjele bryter med loven.
Og sheriffen her omkring...
Hvordan visste du at jeg la beslag på denne medisinen?
Det var min feil, professor.
Et tu, Gideon?
Jeg har vel gjort meg fortjent til en leksjon
om farene ved å forstyrre tidslinja
ved å introdusere futuristisk medisin til det 19. århundre.
Du har visst holdt den selv alt.
Bortsett fra at dette ikke er futuristisk medisin.
Jeg fikk Gideon til å lage enkel Streptomycin til meg.
Unnskyld meg.
Som ikke vil bli brukt medisinsk før om 70 år.
Dette handler om en gutt i byen som dør av en lett kurerbar sykdom.
Akkurat som du ikke kunne vende Jeb Stillwaters gjeng ryggen,
kan ikke jeg vende min til gutten og mora.
Bortsett fra at Palmer bruker 1800-tallsteknologi
for å takle Stillwater, mens du...
Bare dropp leksjonen, kaptein Hunter.
Du av alle.
Dette handler ikke om oppdraget, Martin. Husker du ikke hva som skjedde
da Palmer etterlot en del av drakta si i 1975
og nesten tilintetgjorde Central City?
Det var et uhell.
Jeg snakker ikke om vårt oppdrag eller Palmers teknologiske fadese.
Calvert.
Det er tydelig at byen har betydning for deg
med tanke på blikkene du har utvekslet med Hex.
Hvordan vet du at det er en by?
Gideon?
Calvert i Oklahoma.
Hva skjedde med deg der, Rip?
Og hvorfor er det så viktig for deg?
Fordi fortida er en prolog.
Det er ikke uvanlig for en kriminell gjeng som Stillwaters
å plyndre byer som de mener ikke "samarbeider".
Så har Stillwater gjort dette før?
I tilfellet Calvert var det Quentin Turnbulls fortjeneste.
Men det var min feil.
Jeg hadde kommet til Calvert på et oppdrag fra Tidsmesterne.
Det var flere år før sønnen min Jonas ble født.
Jonas. Oppkalte du sønnen din etter Hex?
Etter at oppdraget var ferdig, følte jeg at jeg ikke kunne dra.
Jeg hadde knyttet så sterke bånd til æraen,
et offer for samme tidsdrift dere opplevde i 1958.
Men du dro åpenbart på et tidspunkt.
Dro? Jeg måtte rive meg løs fra tidsperioden.
I frykt for at jeg aldri skulle få se min framtidige kone, Miranda, igjen.
Turnbull angrep Calvert dagen etter.
-Så du forstår hvorfor jeg må handle. -Nei, Martin, jeg gjør ikke det.
Som sagt, er dette avansert medisin, upassende for perioden,
for ikke å snakke om hva gutten kan gjøre med tidslinja.
Det kan så være,
men jeg nekter å leve med den angeren jeg ser i ansiktet ditt nå.
Informasjonen Stein fikk fra bartenderen, ga uttelling.
Jeg vet hvor Stillwater-gjengen holder til.
Greit. La oss ri. Høyt.
Kommer du, Rip?
Det var det jeg trodde.
Jeg lurer på hvorfor hun lever alene helt her ute.
Fordi jeg verdsetter privatlivet mitt.
Vent. Husker du meg ikke?
Fra saloonen i Salvation.
Jeg husker deg, gale lille jente.
Hvis jeg ville snakke med deg da, hadde jeg gjort det.
Jeg er ikke interessert i å snakke nå. Kom dere bort fra min eiendom!
Vi prøver ikke å skape trøbbel.
Vil du ha den søte lille munnen din fylt med bly?
Vennen din har en fargerik personlighet.
Jeg har ikke venner. Jeg holder meg for meg selv.
Hun har rett.
Hun var ikke vennen min.
Jeg var henne.
Vi satt for det bildet på markedet i 1830.
Han så ut som en ordentlig gentleman.
-Hva het han? -Hannibal.
Hannibal Hawkes.
Og hva skjedde?
Var det Savage?
Hva er dette? Det ser kjent ut.
Det var vårt i vårt første liv.
Jeg husker det.
Vi møtte Savage i Jefferson City. Han hadde det med seg.
Vi flyktet med det og livene våre.
Har du det fortsatt?
Noen banditter stjal det et år etterpå.
Vi hørte at Pinkerton-folkene var ute etter de samme bandittene, men...
Hei, hva er det?
Ting som var til stede ved mitt første... vårt første dødsfall,
kan brukes til å drepe Savage.
Så hvis jeg får tak i det armbåndet...
Skal du prøve å drepe Savage med et armbånd?
-Du må slutte. -Slutte med hva?
Kjempe imot skjebnen vår.
Var det ikke skjebnen som fikk deg hit?
-Hvilken del av skjebnen kjemper hun imot? -Alt sammen.
Vi blir gjenfødt, vi finner Hannibal, Carter, så finner Savage oss,
og så dør vi. Slik er det. Slik vil det alltid være.
Det tror jeg ikke noe på.
Jeg har flere år bak meg. Du kan ikke bryte sirkelen.
-Det er derforjeg bor her ute. Alene. -Resten av livet ditt?
Jeg måtte vel finne ut det på den vanskelige måten.
Jeg var fortsatt en ung dame da Savage gjorde meg til enke.
Istedenfor å vente på at han skal finne meg og drepe meg,
så jeg kunne elske min Hannibal i det neste livet,
prøvde jeg å finne kjærlighet i dette. Snakk om forbannelse.
Hva skjedde?
Han var en bra mann. Men han var ikke en sjelevenn.
Det var som om skjebnen prøvde å bryte oss opp.
Omsider knuste skjebnen begges hjerte. Så jeg lovet meg selv
at jeg ikke ville gjøre det mot noen igjen.
-Jeg er lei for å høre det. -Nei, det er jeg som er lei meg.
Over å måtte være den som forteller deg
at du aldri vil kunne elske noen andre. Noensinne.
Hvor mye vet du om våre tidligere liv?
Ikke stort, regner jeg med, siden du ikke kjente meg igjen.
Så la meg fortelle deg at vi elsket andre menn.
Elsket dem fullt og helt. Men det endte aldri bra. Aldri.
Tragedie eller hjertesorg,
det er slik det alltid ender
hvis mannen ikke er Carter.
Vi kunne ha brukt Sara.
En dame? Er du gal?
Husk at vi skal arrestere Stillwater, ikke drepe ham.
Er han alltid så kjedelig?
Ja.
Det er et mirakel.
Det er ikke det, det kan jeg love deg.
-Fru Neal... -Sarah.
Sarah.
Når sykdommen er borte, må du love meg
at du tar det som er igjen av medisinen og brenner det, flaskene og alt.
-Skjønner du? -Ja.
Ja, jeg skal gjøre det.
Sarah...
Jeg ønsker deg alt godt.
Takk.
Jeg må komme meg av gårde.
Pokker.
Disse guttene er freidige.
Jeb Stillwater, du er arrestert.
Du har rett til å ikke si noe. Du har rett til advokat.
Man får ikke Miranda-rettigheter før om 100 år.
Trekk tilbake!
Jax!
Vi må dra!
-Ikke uten Jax! -Vi har Stillwater. Så vi har overtaket.
Å overleve eller å dø i kveld. Ditt valg.
-Hvor er Stillwater? -Han er slått ut i sykestua.
Det er en enkel sak.
Vi bytter Stillwater mot Jefferson som Hex foreslo.
Det er ikke så enkelt.
Frigjør vi Stillwater, er vi like langt.
Og byen er fortsatt i fare.
Det er gutten også.
Vi finner ut en måte å få ham tilbake på uten å slippe Stillwater.
Jeg har en idé.
Avtal en duell.
Vinner du, får du gutten tilbake.
Taper du, setter du Sweetwater fri.
-Og med "taper" mener du... -Bli skutt og drept.
Flott, pistoler på høylys dag.
Omsider noen som snakker fornuft.
Det må finnes en bedre måte. En bedre måte.
Ja.
Gå etter Stillwater med alt utstyret fra framtida.
Men jeg vet ikke hva du mener om det, kaptein.
La oss anta at det er en dårlig idé.
Så hvem skal stå midt i Main Street?
Jeg gjør det.
Raymond, du må ikke gi etter for cowboyfantasier nå.
Ingen andre gjør det.
Dessuten skyter jeg ganske bra.
I det minste med luftgevær.
-Fatter ikke at du oppmuntrer til dette. -Det er eneste mulighet.
Palmer vil bli drept.
Du oppga nok retten til å ha en oppfatning
da du nektet å forlate skipet etter at vi kom hit.
Jeg hadde gode grunner.
-På grunn av Calvert? -Ja, men ikke slik du tror.
Å forlate Calvert, denne æraen,
er noe av det vanskeligste jeg har gjort.
Og hvorfor det, kaptein?
En tidsmester er trent for å jobbe uten forstyrrelser.
Det betyr ikke hjelpe folk eller være helt.
Men som du ser, Palmer, tilbyr æraen mange muligheter til heroisme.
Jeg syntes det var
fristende.
Og du klarte allikevel å dra.
Noe har plaget meg i alle disse årene.
Hvis du hadde visst hva Turnbull ville gjøre med Calvert,
ville du ha dratt?
Det er saken, Jonah.
Jeg visste det.
-Jeg fortjente det. -Du fortjener mye verre.
Du visste det og dro allikevel?
Selvfølgelig. Jeg var tidsmester. Og der ligger problemet.
Som Raymond, som Martin, følte jeg dragningen fra heroismen,
fra æraens tendens til å flyte over av muligheter til å utgjøre en forskjell.
Det var en ting som appellerte,
og det var derfor jeg måtte dra.
For hvis jeg hadde blitt,
kunne jeg ikke ha forblitt tidsmester.
Men jeg er ikke lenger tidsmester.
Derfor konfronterer jeg Stillwater.
Vent.
-Jeg gjør det... -Bli skutt og drept?
Setter pris på det. Jeg ser helst at du er i live.
Gi beskjed til Stillwaters gjeng.
Jeg tror sola står høyest om mindre enn tre timer.
Vil du snakke om det?
Ikke egentlig.
Du trenger ikke høre på henne.
Er det slik du ikke snakker om det?
Nei, jeg ignorerer at du sier at du ikke vil snakke om det.
Jeg skjønner. Ting kan ha gått veldig galt
for Det gamle vesten-varianten av deg og den hun elsket som ikke var Carter.
Men?
Men Det gamle vesten-deg kjente ikke Ray Palmer.
Hun elsket ikke Ray Palmer.
Du gjør det.
Og du må leve livet ditt.
Hun har allerede levd sitt.
Tror du Hunter kan klare dette?
Ja. Hvis ikke, skal jeg ha den nymotens revolveren hans.
Sikker på dette?
Om noe føles det godt å være her ute i denne æraen igjen.
Ikke knytt for sterke bånd.
Det er det jeg gjentar for meg selv.
Jeg trekker for sheriff Palmer.
Hvordan kan jeg og guttene vite at du vil holde ord?
Sheriff Palmer er redelig.
Da burde han være den som står i gata.
Jackson, går det bra?
-Ja. Skjøt du noen for meg? -Ja. Bare hyggelig.
Jeg tror ikke vi er ferdige her.
Å, nei.
De fant oss.
Venner! Velkommen!
Jeg tror du vil synes denne er mer effektiv enn din nåværende.
Jeg vil ha den tilbake, forresten. Og du vil trenge denne.
Hva med å vise fram framtidsteknologien for de lokale?
Det ser ikke ut til å bry dem. Skal vi?
-Hva med våpnene våre? -Beklager. Tok det jeg fant.
Det er saken! Hold dere til helvete unna oss!
Ro ned, Jefferson.
-Forræder. -Ikke mulig.
Jeg var aldri på din side. Jeg var på min side.
Du vinner aldri.
Våkn opp, kompis. Vi har allerede gjort det.
Tåpe. Tidsmesterne har iverksatt Omegaprotokollen.
Pilegrimen kommer etter dere, Chronos. Det er bare et tidsspørsmål før dere dør.
Ja.
Det var lett.
-Blir du ikke? -Gjør du?
Jeg? Du vet jeg ikke kan det. Men denne byen trenger en sheriff.
Jeg er ingen lov og orden-type. Ikke typen til å bli på samme sted heller.
Da har vi i det minste det til felles.
I det minste.
Ta vare på deg selv, Jonah.
Fin ting med min verden. For deg forblir den her.
Kanskje vi ses igjen, min venn.
Ja, det hadde sikkert vært ok.
Interessant fyr.
Absolutt.
Denne byen har sett mye "interessant".
Du har vel ikke en av de dingsene
som sletter folks minner eller noe?
Nei.
Men skepsis og vantro er et langt mer effektivt redskap.
Så hvis noen her snakker, vil ingen tro dem.
Ville du, Snart?
Jeg skal ikke late som om jeg forsto hva jeg så.
Jeg ville satt pris på om du ikke fortalte det til noen heller.
Det gjelder for deg også, unge mester Neal.
Etternavnet mitt er Wells.
-Unnskyld? -Farens etternavn.
Herbert George Wells.
Du er H.G. Wells.
"H.G."? Jeg liker det.
Forbløffende.
Herregud, så godt å ha normale klær igjen.
Folk her må finne opp tøymykner snarest.
Er det alt?
Du har bare virket litt fjern
siden du kom tilbake fra turen din.
-Ray, jeg har fortalt det. -Noe.
Men jeg tror ikke det er hele sannheten.
Jeg trodde vi hadde bestemt oss for å være ærlige med hverandre.
Og jeg er det.
Jeg er ærlig med deg, Ray.
Jeg traff en dame og jeg lærte noen ting.
Som sagt, om å drepe Savage.
Og resten...
Resten er det hun mente.
Ikke det jeg mener.
Jeg trenger ikke høre på henne.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Jeg tror de venter på oss på brua. Vi bør gå.
Hvordan føler du deg?
Med tanke på bekymringen for å bli besatt av denne æraen igjen.
Sist jeg dro, Martin, var det for å være sammen med mine næreste.
Jeg gjør det samme igjen.
-Så hvor nå? -Eller snarere når?
Er det en annen fragmentering vi kan gjemme oss i?
Ja, dessverre er ikke ting riktig så enkle.
Hvordan kunne jeg vite at du ville si noe slikt?
-Rips kompiser. -Og dine.
Tidsmesterne har utstedt Omegaprotokoller på oss alle.
Det høres ganske ille ut.
Den verste ordren de kan utstede.
-De har sendt Pilegrimen etter oss. -Hvem er Pilegrimen?
Pilegrimen er Tidsmesternes mest dødelige snikmorder.
Og hun stopper ikke før hver og en av dere er døde.
Skummelt. Jeg er ganske sikker på at vi klarer oss.
Absolutt.
Det er derfor hun ikke går etter dagens versjoner av dere.
Hun jakter på våre yngre versjoner.
Og hun vil ikke stoppe
før hver og en av oss er slettet fra tidslinja.
Oversatt av : Marius Theil, Deluxe
Norwegian