År 2166
erövrade den odödliga galningen Vandal Savage världen.
Han mördade min fru och mitt barn.
Jag har samlat ett elitteam
för att jaga honom genom tiderna och stoppa honom från makten.
Men min plan motarbetas
av organisationen jag har svurit min lojalitet till:
Tidsherrarna.
De är inga hjältar i framtiden,
men om vi lyckas
blir de ihågkomna som legender.
Detta har hänt...
Ursäkta att vi är sena.
Är du inte ens lite glad över att vara tillbaka?
Jag var nöjd med vårt liv.
Tror du att jag jagar er
för att de tvingade mig till det?
De behövde knappt ens fråga.
Jag misslyckades med att fånga er,
så nu jagar tidsherrarna mig också.
De kallas jägare och de ger sig inte
förrän vi alla är utplånade
ur historien.
Har du några förslag?
Fly.
Det var ett tag sen jag reste så långt
att jag drabbades av biverkningar. Fina minnen.
Mitt ansikte är bortdomnat.
-Bra mår jag. -Språklig dysplasi.
Det går över snart.
Bättre vore nu.
Är jag den enda som är bortdomnad i ansiktet?
Jag är bortdomnad i... Det är nog bäst att inget säga.
-Mr Rory verkar vara opåverkad. -Vad händer? Har vi tidshoppat?
Ja, men vart är frågan.
Staden Salvation i Dakota-territoriet 1871.
Otroligt! Vilda västern!
-Det löser inget. -Det köper oss tid.
Vi kan gömma oss här medan de undersöker andra fragment.
Tänk om de letar här först?
Informera oss gärna när det passar.
Som ni har märkt, fungerar tiden inte som man tror.
Den vill inträffa, tar tid på sig att fastslås
och tidslinjen är oklar och i ständig rörelse.
Därför är det så svårt att hitta Savage.
Precis. En annan intressant grej med tidsresor
är fragment.
Temporala blinda fläckar.
Tider och platser som tidsherrar inte kan se.
Staden Salvation och dess omgivningar
ligger i ett sådant fragment.
Vi gömmer oss alltså i Vilda västern
och hoppas att de fulingarna inte hittar oss här.
Jägarna är inga fulingar. Och det bästa är om de inte hittar oss
förrän jag fått chansen
att "valla boskap" eller "rida in några kusar".
Jag gillar inte djurplågeri,
men gillade västernfilmer som barn.
Ni får njuta av Vilda västern härifrån, är jag rädd.
Kom igen.
Vi kan väl bara se oss omkring.
Med den här gruppen? Du är visst inte särskilt observant.
Att vara här utan att få se sig omkring
är som en spark i skrevet.
Det kan jag hjälpa till med.
Jag håller koll. Lugn, jag ska sköta mig.
Jag ser ut som Wyatt Earp.
Textiltillverkaren kan ordna kläder,
men ni måste kunna skydda er också.
Det kan gå vilt till där ute.
Revolvrar?
De flesta vapen på den tiden hade säkringar,
vilket drog ner antalet skott till fem.
Det här borde vara självklart, men i den här gruppen
säger jag det ändå.
Vapnen får bara användas i extrema nödlägen.
Ska du inte följa med?
Din rock och din revolver
får mig att tro att du är lika förtjust i Vilda västern som dr Palmer.
Det är jag. Men det är bäst att jag stannar här
och funderar på vårt nästa drag mot Vandal Savage.
Dessutom, som mr Rory sa:
"Det är bara en tidsfråga innan jägarna hittar oss."
Lugn. Vi ska inte bli långrandiga.
Vi ska inte hamna i trubbel.
Det hoppas jag verkligen.
HÄKTE
VAGNREPARATIONER
Kom ihåg att vi bara ska kolla läget.
-Inget trubbel. -Visst.
Jag behöver en drink.
Vilken gammaldags saloon.
-Ursäkta. -Ingen fara.
Det smakar bensin.
Verkligen. Ge mig en till.
-Ursäkta. -Inga bekymmer.
Tiden går inte som vanligt vid nollpunkten.
Det är flera år sen jag drack.
Flera år?
-Hur länge var du... -Chronos?
Jag räknade inte. Det kvittar. Det var ändå bara ett jobb.
Det verkade inte så. Du känns annorlunda nu.
Bättre eller sämre?
Det vet jag inte än.
Du kan hantera sprit. Det gillar jag.
Jag har varit på flera dejter med killar
som trott sig kunna supa sig till ett ligg,
men det var alltid de som hamnade under bordet.
Du har inte supit med mig.
Utmanar du mig?
Rada upp dem.
Jag visste inte att du spelar kort.
Jag är lika gåtfull som du, mr Snart. Jag höjer.
-Tack, mina herrar. -Jag är imponerad.
Min far var vad man skulle kunna kalla en "urartad spelare".
Andra skulle kalla det "kriminell".
När jag blev gammal nog drog han in mig i svindlerierna.
Jag lärde mig en del vid spelborden.
Sen valde jag att gå en annan väg.
"Sådan far, sådan son" är inte skrivet i sten.
-Jag har kåk. -Jag med.
Med kungar, vilket slår dina drottningar.
-Ser inte jag upptagen ut, tycker du? -Jag är ledsen, jag...
Och värre blir det om du spiller en droppe till.
Bara för att du förlorar
behöver du inte ge dig på personalen.
Sköt du ditt, gubbe.
Släpp henne.
Seså. Nu lugnar vi ner oss.
När min vän är den förnuftiga, då har vi problem.
Det är inte jag som har problem, utan du.
Du dödade honom.
Ingen orsak.
Den avlidna var uppenbarligen en vän till er,
-men min vän... -Er vän drog först
och blev skjuten. Det var inget skumt med det.
-Ser vi ut att bry oss om det? -Han har en poäng.
Okej!
Nu räcker det.
Den som har problem med det kan ta det med mig.
Tack, mr...
Hex. Jonah Hex. Ni är inte härifrån, va?
Nej. Mina vänner och jag kommer nån annanstans ifrån.
Långt härifrån.
Okej.
Ni kan väl berätta varifrån ni kommer?
Det har nog inte du med att göra.
Låt mig omformulera det.
Berätta vilken tid ni kommer ifrån.
Ni sticker ut som en katt bland hermeliner.
Som du sa: Vi är inte härifrån.
Tror ni att jag aldrig har sett tidsresenärer förut?
Ja.
Var är han? Jag har en del att säga.
Vem då?
Rip Hunter.
Varför känner ni att vart vi än reser,
så måste ni ta med er
folk.
Fint.
-Jag fick aldrig se det sist. -Sist?
En lång historia som vi inte ska dra.
Min rock passar dig.
-Vad gör du här, Jonah? -Jag skulle hämta prispengar
och fukta strupen,
när dina vänner hamnade i problem.
Vi kanske hamnade i bråk på krogen.
Det var väntat.
En av dem pepprade en medlem av Stillwater-gänget.
-Mr Rory. -Det var faktiskt Snart.
Det var min nästa gissning.
Han skulle döda Grey. Snart räddade honom.
Och stan fick en massa besvär på köpet.
De ni bråkade med på saloonen
var medlemmar i Stillwater-gänget.
Varför består gäng aldrig av snälla killar?
Jeb Stillwater och hans kumpaner
har gjort räder mot stan i tre månader.
De har stulit, rånat och dödat.
-Nu får han ta sig förbi oss. -Nej.
Ert bråk har tveklöst redan äventyrat tidslinjen.
Dessutom kan jägarna ha fått nys om att vi är här.
Nån planerar visst att sticka igen.
-Ska vi redan åka? -Nej.
Stillwater-gänget terroriserar stan.
Jag tänker göra nåt åt det.
"Jaså"? Har du blivit inföding, snobbfrilla?
-Vårt uppdrag är... -Att stoppa Vandal Savage.
Att bli hjältar.
Att rädda städer från plundrargäng
är sånt som hjältar gör.
Du har slagit dig i lag med ett gäng helgon.
Bryggan är ditåt.
Jag ska inte dit. Jag... Vart ska jag, Gideon?
Dalen du beskrev låter som Albano Gulch.
-Just det. -Vänta. Varför då?
På saloonen sprang jag på en kvinna
som gav mig fler tillbakablickar.
Jag har nog känt henne i ett tidigare liv.
I så fall kan hon hjälpa mig att hitta Carter.
Ska du bara ge dig av för att hitta henne?
-Jag tänkte faktiskt flyga dit. -Vill du ha hjälp?
Okej.
Men du får inte bära mig.
Hur ska vi ta oss dit, då?
Tjena. Jag heter Ray...
John Wayne.
Vad vill du, mr Wayne?
Du verkar behöva hjälp med Stillwater-gänget.
Har ni nån erfarenhet av jobbet?
Jag har en del erfarenhet av brottsbekämpning.
Grattis, då.
-Utser du mig till vicesheriff? -Nej.
Du får bli sheriff.
Ursäkta?
Stillwater-gänget har skjutit sönder stan i flera månader nu.
Det är bara genom Guds försyn som jag inte är död och begraven.
Jag tänker inte ta risken längre.
Men du är ju sheriffen.
Gratulerar.
Förresten,
så kan det finnas några häktningsorder på mig.
Du, det finns grejer på skeppet som kan hjälpa dig med...
-Du vet... -Vadå?
Strunt i det. Det var inget.
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Information.
Några vänner till mig letar efter Jeb Stillwater.
Var det samma vänner som sköt Billy Conlon
och slog ner gänget?
Jag kan lova att han letar reda på er.
Vi skulle gärna hitta honom först.
Har du mer pengar?
Jag ska leta reda på en karta.
Ursäkta? Är allt bra?
Ja. Jag vill bara vara ifred.
Jag förstår. Jag är ny i området,
men jag trodde inte att damer brukade dricka ensamma.
Det är sodavatten. Det är till min son.
Jag behövde bara ett ögonblick för mig själv.
Är allt bra?
Jag borde gå tillbaka till min son.
Om det är nåt som är fel, kanske jag kan hjälpa till.
Jag är vetenskapsman.
Vad snällt, men tyvärr kan du inget göra.
Min son kommer att dö.
Vad är det med honom?
Han har lungsot.
Tuberkulos.
Han har varit sån här till och från i ett år.
Han har alltid velat se Västern.
Doktorn trodde att det kunde göra honom gott.
Tydligen inte.
-Det finns mediciner som... -Enligt doktorn har han en dag kvar,
kanske två, om han har tur.
Ser han ut att ha tur, mr...
Jag vet inte vad du heter.
Martin.
-Hej på dig, unga man. -Han heter Bertie.
Bertie.
Din mamma säger att du ville komma till Västern.
Du har nog inte sett så mycket av den än.
Jag vill åka diligens.
I så fall måste du bli bättre.
Mamma tror inte att jag blir det.
Då måste du visa att hon har fel.
Så att du kan åka diligens.
En av de mina är död.
Det ska den här stan få betala för.
KUBERTS FRISERSALONG
Vem sjutton är du?
John Wayne. Salvations nya sheriff.
Stan står under mitt beskydd.
Ja, du är ju ny,
så då känner du inte till vår överenskommelse.
Jag och grabbarna kommer hit och tar vad vi vill.
I utbyte mot vadå?
Mot att inte döda nån.
Det låter ju rimligt,
men det gäller inte längre.
Det gäller inte längre, hör ni.
Fick du lära dig att räkna där du kom ifrån?
Som jag ser det är du ensam
medan vi är rätt många.
Lämna stan och håll er borta.
Annars får du en kula i ögat.
Jag har krypskyttar överallt.
Vill du testa mig?
Vi sticker.
Snyggt, snobbfrillan.
Grymt!
Ta inte i för mycket nu.
Att driva bort en skurk stod med på min lista.
Vilken lista?
En lista med sånt man vill göra innan man dör.
Hoppas att listan är kort, benget.
Vi kan hantera Stillwater-gänget.
Ni sätter verkligen spår på 1870-talet.
Stillwater och hans gäng är ett getingbo
och dina vänner envisas med att peta på det.
De har räddat stan från att plundras.
Idag, ja. Men vad händer imorgon? Eller i övermorgon?
För att vara tidsresenärer
verkar ni ha liten förståelse för framtiden.
En dag åker ni härifrån.
Då råkar Salvation ut för samma sak som Calvert.
-Vad är Calvert? -Det är överspelat.
Ett ord, mr Hex?
Ni har gjort nog för en dag.
Nu vill jag verkligen veta vad Calvert är.
Vilken tur att vi har tillgång till en superdator, då.
Gideon?
Calvert var en stad i Oklahoma runt 1868.
"Var"?
Det händer nåt konstigt med ditt ansikte.
Vad?
Du ler.
Jag visste inte att du kunde det.
Säg inget till nån.
Allt det här är så...
Det är så rent. Så enkelt.
Jag saknar nog det enkla,
trots att jag aldrig har upplevt det förut.
Jag vet vad du menar.
Jag har haft fler och fler tillbakablickar på sistone,
men jag vet inte varför.
Om kvinnan var vän med dig i ett tidigare liv,
kan hon förhoppningsvis hjälpa dig på traven.
Det känns som om jag dras till den här platsen.
-Vart ska vi? -Dit.
Det är olagligt att stjäla, vet du.
Och sheriffen i området...
Hur visste du att jag skulle ta medicinen?
Det var mitt fel, professorn.
Et tu, Gideon?
Jag antar att jag ska få en föreläsning
om faran med att stöka till tidslinjen
genom att introducera framtida medicin på 1800-talet.
Du verkar klara av det själv.
Det här är inte framtida medicin.
Jag lät Gideon tillverka streptomycin åt mig.
Ursäkta mig.
Det används inte i medicinskt syfte förrän om 70 år.
Det handlar om en pojke i stan som dör av en botbar sjukdom.
Du kunde inte strunta i Jeb Stillwater.
Jag kan inte strunta i det här.
Dr Palmer använder 1800-talsteknologi,
medan du...
Jag behöver ingen predikan.
Speciellt inte av dig.
Det här handlar inte om uppdraget. Minns du inte vad som hände
när en del av dr Palmers dräkt blev kvar 1975
och var nära att förstöra Central City?
Det var en olyckshändelse.
Jag pratar inte om uppdraget eller om dr Palmers missöde.
Calvert.
Stan betyder uppenbarligen nåt för dig,
med tanke på blickarna du utväxlar med mr Hex.
Hur vet du att det är en stad?
Gideon?
Calvert, Oklahoma.
Vad hände dig där?
Varför är den så viktig för dig?
För att det förflutna är en prolog.
Det är inte ovanligt att ett kriminellt gäng som mr Stillwaters
plundrar städer som de uppfattar som samarbetsovilliga.
Har Stillwater gjort det förut?
I Calverts fall var det Quentin Turnbull.
Men felet var mitt.
Jag kom till Calvert på uppdrag av Tidsherrerådet.
Det var flera år innan min son, Jonas, föddes.
Jonas. Döpte du din son efter Hex?
Efter uppdraget ville jag inte lämna stan.
Jag hade blivit så fäst vid tiden,
och råkat ut för samma sak som ni var med om 1958.
Men uppenbarligen gav du dig av.
Gav mig av? Jag fick tvinga mig själv till att lämna tidsperioden.
Av rädsla för att aldrig få träffa min fru Miranda igen.
Turnbull attackerade dagen efter.
-Då förstår du varför jag måste göra nåt. -Nej, Martin.
Som jag sa är det här avancerad, otidsenlig medicin.
Och vi vet inte hur pojkens överlevnad påverkar tidslinjen.
Det må vara som det vill,
men jag vägrar leva med ångern som jag ser i ditt ansikte nu.
Informationen mr Stein fick från barägaren visade sig stämma.
Jag vet var Stillwater-gänget gömmer sig.
Okej. Vi ger oss av. Hit med kardan.
Kommer du, Rip?
Jag tänkte väl det.
Jag undrar varför hon bor ensam ända här ute.
För att jag värdesätter mitt privatliv.
Vänta. Minns du inte mig?
Från saloonen i Salvation?
Jo, det gör jag, din galning.
Om jag hade velat prata, så hade jag gjort det då.
Jag tänker inte prata med dig nu heller. Bort från min mark nu!
Vi vill inte ställa till med nåt bråk.
Vill du ha munnen full av bly?
Din vän har en färgstark personlighet.
Jag har inga vänner. Jag håller mig för mig själv.
Hon har rätt.
Hon var inte min vän.
Jag var hon.
Bilden togs på marknaden 1830.
Han såg ut som en gentleman.
-Vad hette han? -Hannibal.
Hannibal Hawkes.
Vad hände?
Var det Savage?
Vad är det här? Det ser bekant ut.
Det var vårt i vårt första liv.
Jag minns det.
Vi råkade på Savage i Jefferson City. Han hade det med sig.
Vi flydde med det och klarade oss.
Har du kvar det?
Banditer tog det året därpå.
Vi hörde att Pinkertons var ute efter samma banditer, men vi...
Vad är det?
Objekt som fanns med vid min... vid vår första död
kan användas för att döda Savage.
Om jag kan få tag på armbandet, så...
Ska du döda Savage med ett armband?
-Du måste sluta. -Vadå?
Att kämpa emot ödet.
Var det inte ödet som förde dig hit?
-Vilken del av ödet kämpar hon emot? -Alltihop.
Vi återföds och hittar Hannibal eller Carter. Sen hittar Savage oss
och sen dör vi. Så är det och så kommer det att förbli.
Jag tror inte det.
Jag har levt längre. Cykeln går inte att bryta.
-Därför borjag här ute. Ensam. -Resten av livet?
Jag fick lära mig det den hårda vägen.
Jag var fortfarande ung när Savage gjorde mig till änka.
Istället för att vänta på att bli hittad och dödad,
så att jag kunde älska Hannibal i mitt nästa liv,
försökte jag hitta kärlek i detta liv. Snacka om förbannelser.
Vad hände?
Han var en bra man, men ingen själsfrände.
Det var som om ödet försökte sära på oss.
Till slut krossade ödet våra hjärtan. Då lovade jag mig själv
att jag inte skulle göra så mot nån mer.
-Jag är ledsen. -Nej, det är jag som är ledsen.
Det är tråkigt att vara den som berättar
att du aldrig kan älska nån annan. Nånsin.
Hur mycket vet du om våra tidigare liv?
Inte så mycket, antar jag, eftersom du inte kände igen mig.
Vi har älskat andra män.
Verkligen älskat dem. Men det har aldrig slutat väl. Inte nån gång.
Tragedi eller hjärtesorg.
Så slutar det varje gång,
om mannen inte är Carter.
Vi skulle ha haft med oss Sara.
En kvinna? Är du från vettet?
Glöm inte att vi ska gripa Stillwater, inte döda honom.
Är han alltid så här tråkig?
Ja.
Det är ett mirakel.
Nej, inte alls.
-Mrs Neal... -Sarah.
Sarah.
När sjukdomen är borta vill jag att du lovar
att du tar återstoden av medicinen och bränner den, även flaskan.
-Förstår du? -Ja.
Det ska jag göra.
Sarah...
Jag önskar dig all välgång.
Tack.
Nu måste jag gå.
Jäklar.
De har onekligen stake.
Jeb Stillwater, du är gripen.
Du har rätt att vara tyst och rätt till en advokat.
De rättigheterna får vi inte förrän om hundra år.
Retirera!
Jax!
Vi måste gå!
-Inte utan Jax! -Vi har Stillwater. Vi kan utnyttja det.
Lev en dag till eller dö ikväll. Du får välja.
-Var är Stillwater? -Avtuppad på sjukavdelningen.
Då är det enkelt.
Vi byter Stillwater mot Jefferson som mr Hex föreslog.
Så enkelt är det inte.
Om vi släpper Stillwater är allt ogjort.
Då är stan i fara igen.
Jax är i fara.
Vi måste få tillbaka honom utan att släppa Stillwater.
Jag har ett förslag.
Ordna en duell.
Om du vinner, får du tillbaka din vän.
Om du förlorar, släpper du Stillwater.
-Och "förlora" betyder alltså... -Bli skjuten och dödad.
Toppen. Pistoler klockan tolv.
Äntligen är det nån som säger nåt vettigt.
Det måste finnas ett bättre sätt.
Visst.
Ge er på Stillwater med all er framtida teknologi.
Men jag vet inte om er kapten skulle gilla det.
Låt oss anta att det vore dumt.
Vem ska stå mitt på Main Street, då?
Jag kan göra det.
Raymond, det här är inte rätt läge att leka cowboy.
Ingen annan kliver ju fram.
Jag är en hyfsad skytt.
Åtminstone med luftgevär.
-Otroligt att du uppmuntrar det här. -Nej, det är det enda sättet.
Dr Palmer kommer att bli dödad.
Du borde nog inte uttala dig
med tanke på att du har vägrat att lämna skeppet.
Det fanns en anledning.
-Calvert? -Ja, men det är inte som du tror.
Att lämna Calvert och den här tiden
är det svåraste jag nånsin har gjort.
Varför det?
En tidsherre får lära sig att göra sitt jobb diskret.
Det betyder att man inte ska hjälpa folk eller vara hjälte.
Men som du har sett, finns det många möjligheter att bli hjälte här.
Jag tyckte att det var
tilltalande.
Ändå åkte du härifrån.
Det är nåt som har stört mig i alla dessa år.
Om du hade vetat vad Turnbull skulle göra mot Calvert,
skulle du ha åkt då?
Det är just det.
Jag visste.
-Det förtjänar jag. -Du förtjänar nåt mycket värre.
Åkte du trots att du visste?
Jag var tidsherre. Det var det som var problemet.
Som Raymond och Martin ville jag bli hjälte
och drogs till periodens möjligheter att åstadkomma skillnad.
Det tilltalade mig
och därför var jag tvungen att ge mig av.
För om jag hade stannat
hade jag inte kunnat fortsätta som tidsherre.
Men jag är inte tidsherre längre.
Därför kan jag ta mig an Stillwater.
Vänta.
-Jag skulle ju... -Bli skjuten och dödad?
Det uppskattas, men jag ser hellre att du överlever.
Meddela Stillwaters gäng.
Klockan är tolv om mindre än tre timmar.
Vill du prata om det?
Inte direkt.
Du måste inte lyssna på henne.
Är det här ditt sätt att inte prata om det?
Nej, det här är mitt sätt att strunta i att du inte vill prata om det.
Du, jag förstår. Det gick inte alls bra för dig
och den du älskade i Vilda västern.
Men?
Men ditt gamla jag kände inte Ray Palmer.
Hon älskade inte Ray Palmer.
Det gör du.
Och du måste leva ditt liv.
Hon har redan levt sitt.
Tror du att Hunter klarar det här?
Troligtvis. Annars paxar jag hans nymodiga revolver.
Är du säker på det här?
Om inte annat, så känns det bra att vara tillbaka här.
Bli inte alltför fäst vid det.
Det är det jag påminner mig om.
Jag duellerar för sheriff Palmer.
Hur vet vi att ni håller ert ord?
Sheriff Palmer är håller vad han lovar.
Då borde han stå här själv.
Jackson, är allt bra?
-Ja. Sköt du precis nån för min skull? -Ja. Det var så lite.
Vi är nog inte klara än.
Åh, nej.
De har hittat oss.
Mina vänner! Välkomna!
Den här är en aning mer effektiv än ditt nuvarande vapen.
Jag vill ha tillbaka den sen. Och du behöver den här.
Vi skulle ju dölja vår framtida teknologi.
Det verkar inte störa nån. Ska vi?
-Våra vapen, då? -Tyvärr. Jag fick inte med mig mer.
Just det! Håll er borta från oss!
Lugna ner dig, Jefferson.
-Svikare. -Omöjligt.
Jag var aldrig på din sida. Jag stod på min egen sida.
Ni kan inte vinna.
Vakna. Det har vi redan gjort.
Dåre. Tidsherrarna har initierat Omegarutinen.
Pilgrim är efter er, Chronos. Det är bara en tidsfråga innan ni dör.
Visst.
Vad lätt det gick.
-Ska du inte stanna? -Ska du?
Jag? Det vet du att jag inte kan. Men stan behöver en sheriff.
Jag är inte den som följer lagar. Eller den som slår sig till ro.
Då har vi åtminstone det gemensamt.
Ja, åtminstone det.
Ta hand om dig, Jonah.
Det fina med min värld, för dig, är att den finns kvar här.
Kanske ses vi igen, min vän.
Det vore trevligt.
Intressant karl.
Verkligen.
Det sker mycket intressant i den här stan.
Jag antar att du har nån manick
som raderar folks minnen.
Nej.
Men tvivel och vantro är mer effektiva verktyg.
Om nån snackar om det, kommer ingen att tro dem.
Skulle du göra det?
Jag ska inte låtsas att jag förstod mig på det jag såg.
Jag ser helst att du inte berättar om det för nån.
Det gäller dig också, unga herr Neal.
Jag heter Wells i efternamn.
-Ursäkta? -Det är hans pappas efternamn.
Herbert George Wells.
Du är H.G. Wells.
"H.G."? Det gillar jag.
Otroligt.
Gud, vad bra det känns att ha vanliga kläder igen.
Folk här borde uppfinna sköljmedel.
Är det allt?
Du har verkat lite deppig
sen du kom tillbaka efter din tur.
-Ray, jag berättade ju. -Ja, nånting.
Men det var nog inte hela sanningen.
Skulle inte vi vara ärliga mot varann?
Det är jag.
Jag är ärlig mot dig.
Jag träffade en kvinna och fick veta en del saker.
Om att döda Savage. Jag sa ju det.
Och det andra...
Det andra var bara vad hon trodde.
Inte vad jag tror.
Jag behöver inte lyssna på henne.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
De väntar på oss på bryggan. Vi borde gå.
Hur känns det?
Med tanke på din oro för att fastna för den här tidsperioden igen.
Då åkte jag för att vara med de som stod mig närmast.
Det gör jag nu också.
-Vart ska vi nu? -Till vilken tid, snarare?
Finns det nåt mer fragment vi kan gömma oss i?
Tyvärr är det inte så enkelt.
Hur visste jag att du skulle säga nåt sånt?
-Rips polare. -Och dina.
Tidsherrarna har beslutat om Omegarutinen mot oss alla.
Det låter hemskt.
Det är den värsta ordern de kan utfärda.
-De har skickat Pilgrim efter oss. -Vem är det?
Det är tidsherrarnas dödligaste torped.
Hon ger sig inte förrän vi alla är döda.
Läskigt. Vi klarar oss säkert.
Precis.
Just därför jagar hon inte era nutida jag.
Hon ger sig på era yngre jag.
Och hon ger sig inte
förrän vi är utraderade från tidslinjen.
Översättning: Patrick Ljung Jönsson, Deluxe
Swedish