År 2166
erövrade den odödliga tyrannen
Vandal Savage världen och mördade min fru och mitt barn.
Jag har samlat ett elitteam
för att jaga honom genom tiderna och stoppa honom från makten.
Men min plan motarbetas av organisationen
jag har svurit min lojalitet till:
Tidsherrarna.
Mina vänner är inga hjältar i framtiden,
men om vi lyckas
blir de ihågkomna som legender.
Detta har hänt...
Tidsherrarna.
De tog mig till nollpunkten.
Jag har byggts upp av dem och tränat.
Mr Jacksons inre organ åldras
i ökad takt.
Resten av hans kropp gör snart detsamma.
Resan genom tidsströmmen borde ändra ditt tillstånd.
Om vi särar på oss, så dör du.
Mannen du har fört till oss behövs år 2166.
-För bort honom. -Va?
Genomsök skeppet efter de andra.
Du är anhållen.
Vad är det som händer?
Vi måste gömma oss.
Det är bäst att jag återvänder till 2166.
Jag har väntat på att träffa din familj.
Och om ni inte slår följe med mig...
STAR CITY 5 MÅNADER TIDIGARE
...är det detta som väntar om 150 år.
Jag kunde ha valt vilken tid och plats som helst.
Av alla som nånsin levt valde jag er.
Jag hoppas att ni inte gör mig och världen besviken.
Möt mig på den här adressen om 36 timmar om svaret är ja.
Vad tycker ni?
De fem minuterna får jag aldrig igen.
Han visade oss världen i lågor.
Du kan inte bara strunta i det.
Titta bara.
Vi är nog alla överens om
att uppdraget skulle vara enklare utan de två.
Jag har inte sagt ja än.
Jag tänker inte göra det.
-Jefferson. -Nej.
Jag tänker inte dö i nån apokalyptisk framtid.
Jag stannar här i nutiden.
Jag ska prata med honom.
Jefferson.
Kan vi åtminstone diskutera det här?
Det vore första gången.
Du säger alltid åt mig vad jag ska göra.
Inte den här gången.
Men om världens framtid står på spel...
Då kan världen leta reda på nån bättre lämpad.
Jag tror på oss som Firestorm.
Sov på saken.
Kom förbi imorgon och om svaret ändå är nej...
Det kommer det att vara.
Grey, vi måste prata.
Men vi... pratade ju nyss.
Hur kunde du byta om så fort?
Nåt som kallas tidsresor.
Jag behöver din hjälp.
Teamet är illa ute.
NOLLPUNKTEN
Martin, hur är det?
Jag måste förenas med Jefferson med jämna mellanrum
för min nukleära kohesion.
Då var det inte så smart att skicka iväg honom.
Med tanke på omständigheterna är det konstigt att nån av oss lever.
Du dör snart.
Du kommer billigt undan.
Varför ska du få slippa undan?
De har andra planer för mig.
Som Chronos.
De ska låta mig genomgå induktionsprocessen igen.
Hjärntvätt.
De flesta dör, professorn.
De som inte dör blir hjärnlösa våp.
Snart sa att du inte var hjärnlös när du var Chronos.
Inte mer än vanligt, åtminstone.
Jag var fokuserad på en enda sak hela tiden.
Annars hade jag blivit galen.
Hämnd.
Jag fokuserade på hur mycket jag hatade er.
Mina herrar, jag har saknat er. Stig på.
Visst. Bryt av min arm.
Hallå!
Vad gör ni? Varför tar ni med henne?
Hallå!
Kendra!
Lämna oss.
Jag har en fråga.
Varför vi inte har dödat er än?
Det är ju det ni har försökt göra hela tiden.
Två av er är fortfarande på fri fot.
Berätta var de är, så skonar jag de andra.
Om det här är som erbjudandet du gav mig i Sovjet
är jag oerhört frestad.
Du var på flykt undan rättvisan.
Du hjälper Savage att ta över världen.
Vår definition av ordet "rättvisa" tycks skilja sig åt.
Den enda skillnaden mellan oss är
att jag har en mer omfattande och översiktlig syn på tidslinjen.
Ska jag bli imponerad?
2175, mindre än tio år efter att Savage har erövrat världen,
attackeras jorden av stridslystna utomjordingar
från planeten Thanagar.
Om Savage inte härdar mänskligheten med sitt ledarskap,
är det här allt som blir kvar av världen.
Det är Savages verk.
Nej.
Så går det för jorden om Savage inte leder den.
Utan honom dör mänskligheten ut.
Även vi faller för thanagarierna.
Är du imponerad nu?
Nej.
Du är lika galen som din vän Vandal
om du tror att han är världens enda hopp.
Vi har granskat tidslinjen. Det finns inget annat hopp.
Jag förväntar mig inte att du ska tro på mig.
Därför vill jag visa dig nåt mer.
Hur visste du ens om det här?
När Rip rekryterade oss
undersökte jag skeppet utan och innan
ifall att här fanns nåt värt att stjäla.
Det gör det inte. Nu sticker vi.
Teamet, då?
Vi kan inte hjälpa dem.
Ska du bara lämna Mick?
Om tidsherrarna är så vrickade som Mick sa,
är Mick nog inte Mick längre.
Varför står vi still?
Jag tänker inte åka nånstans.
Även om vi ville det,
står vi i en hangar, omgivna av en armada av tidsskepp.
Det är ju Vågryttaren. Vi har vapen.
Vi kan skjuta oss ut.
Det här är inte Bonnie & Clyde,
och jag åker ingenstans utan teamet.
Jag kanske var otydlig.
Gör inte så.
Bete dig inte som samma kalla knöl som du var i början.
Jag minns Ryssland.
Det var du som sa åt mig att inte döda Stein.
Ja, för du har problem med att vara en mördare.
Det har inte jag.
Bevisa det.
Skjut mig.
-Hej. -Hej, ms Lance.
Gideon, du lever.
Om du menar att mitt operativsystem fortfarande fungerar, så ja.
Jag laddade upp mig till den latenta kärnan
för att undvika att utplånas när...
Vi kan ta det där sen. Var är resten av teamet?
De finns i cellavdelning 4587, och är vid liv.
För närvarande.
Vad menar du?
Du är vaken.
Det är ingen idé.
Spännena är av tiberianskt stål.
-Det här är ett tidsskepp. -Ja.
En liten gåva från våra vänner.
Prins Khufu är också med oss.
Han hålls inaktiv i lastutrymmet.
Vart ska du föra oss?
Till ett möte jag har bokat in
med ödet.
Du är säkert bekant med förfarandet, Chronos.
Jag heter Mick.
Vi har gjort några förbättringar.
Ditt tillstånd var inte så beständigt som det borde ha varit.
För att vara en tidsherre slösar du verkligen en massa tid.
Även med en partiell induktion
var du den bästa av våra jägare, Chronos.
När vi är klara,
kommer tidsbrottslingar och tidspirater
att skälva vid ljudet av dina fotsteg.
Hoppas för din skull att det fungerar,
för annars krossar jag skallen på dig.
Vad är det här för ställe?
Vår heligaste plats.
Oculus betraktarkammare.
Vårt mäktigaste fönster in i historien, samtiden och framtiden.
Källan till all information i tidslinjen.
Varför kände inte jag till det här?
Det gör ingen kapten.
Bara högsta rådet känner till Oculus
och dess största hemlighet.
Oculus ger oss inte bara inblick i tiden,
utan möjlighet att forma den som vi vill.
Vi har hjälpt Vandal Savage att befästa sin makt
genom att ge honom tillgång till tidsresor.
Men du har också hjälpt honom.
Sen vi förstod att Savage var den enda som kunde rädda världen,
har vi använt Oculus för att manipulera dig.
Det är inte möjligt.
Tänk efter. Tack vare dina ansträngningar
undvek Vandal Savage fängelse för kärnvapenaffären 1975.
Du förhindrade att Sovjet vann Kalla kriget 1986.
Carter Halls död gav Savages närmaste män
onaturligt långa liv.
Du och ditt team har rest i tiden.
Vi har helt enkelt lett den och er mot den nödvändiga utgången.
Här.
Titta själv.
Du ser in i det förflutna.
Du ska få se att allt jag har sagt är sant.
Det här är inte bara det förflutna.
Du kan se framtiden också.
Inte en potentiell framtid.
Inte en förutsägelse.
Händelserna du ser kommer att inträffa precis så där.
Möjligheten att välja, då? Den fria viljan?
Illusioner.
Nollpunkten är enda platsen i universum där den fria viljan existerar.
Nej!
Det kommer att inträffa vad du än gör.
Du kan inte förhindra det.
Nej, jag trotsade era order.
Allt jag har gjort var för att rädda min familj.
Ingen styr över mig!
Vi räknade med din ilska och att du skulle avvika.
Vi behövde nåt som sporrade dig.
Nåt som gav dig ett syfte.
Därför beordrade vi Savage att döda din familj.
Rip?
Herregud. De har torterat honom.
Vad har de gjort med dig?
De visade mig sanningen.
Druce visade mig nåt som heter Oculus.
De har kontrollerat oss alla.
Inget vi har gjort har kommit från oss.
Vi har följt tidsherrarnas manus.
Nej. Det är inte möjligt.
Jag kan inte tro på det.
Det borde du göra, Raymond,
för de visade mig din död.
Jag är ledsen.
Du sa att teamet är illa ute. På vilket sätt då?
Jag vet inte, men vår koppling säger mig det.
Alltså är jag i knipa. Vad händer?
Grey, det kan jag inte berätta.
Enligt vem då?
Ditt framtida jag.
Även om jag bortser från
faran med att berätta om framtiden,
har vi större bekymmer.
Du tar för mycket kraft från förgreningsröret.
Struntprat, Jefferson.
Måste jag påminna dig om vem det var som uppfann den?
-Jisses! -Just det.
Du hade rätt.
Du behöver inte låta så förvånad.
Det är inte ofta en bilmekaniker vet mer än en kärnfysiker.
Jag har glömt hur arrogant du var.
"Var"?
Varför använder du dåtid?
Har du bevittnat min död?
Lugn.
Du har inte dött.
Lemlästad?
Varför vill du inte berätta?
Istället för att tjata och vara en olidlig besserwisser
kan du väl hjälpa mig att styra bort tidsflödet från stötdämparen
istället för att bara tänka på dig själv.
Okej.
Jag ber om ursäkt för den smärtsamma processen.
Många av dina minnen var djupt rotade.
Det var inte lätt att få dem ur vägen.
Berätta.
Vad är ditt namn?
Ditt namn.
-Ditt... -Chronos.
Släpp honom.
Vi har mycket att göra.
Låt oss börja med Sara Lance och Leonard Snart.
Det här är en dålig idé.
Den var Gideons.
Det talar inte direkt emot det.
Vi måste sätta de här på skeppen
och återvända till Vågryttaren.
Vi kan inte bara stå här och invänta döden.
Om det är nån tröst, så är du inte ensam.
Vadå? Ger du också upp?
Låt oss gå igenom situationen.
Mr Rory blir Chronos igen,
jag själv är nära en härdsmälta...
Och vår kapten tror att framtiden är avgjord.
Vet ni vad jag tycker?
Att ni är veklingar som ger upp.
Vi kan inte undkomma vare sig cellerna eller framtiden.
Inse fakta: Vi har inga allierade kvar.
Du glömmer bort Sara och Snart.
Så länge de är på fri fot, har vi en chans.
Ett ögonblick. Jag är nästan klar.
Även om det fungerar kan vi inte flyga härifrån.
Det är det fina med ett tidsskepp.
Vi behöver inte flyga nånstans.
Kan du sluta med det där?
Varför bär du den?
Det är från första stöten med Mick. Ett magasin i Freeport.
Du har en sentimental sida.
Det är ingen minnessak, utan en påminnelse.
Om vadå?
Om att även de bästa planerna kan gå åt skogen.
Vi förberedde stöten länge.
Vi kollade upp målet, memorerade skiftbyten och leveransscheman,
och sen visade det sig att de hade uppgraderat sitt säkerhetssystem.
Vi var tvungna att sticka.
Tre veckors planerande och allt jag fick...
Var en sketen lillfingerring.
Vad sorgligt.
Med tanke på att jag ska ge mitt liv för ingenting,
så var det åtminstone nåt.
Tidsdriften är påkopplad igen.
Spänn fast dig.
Sir, Vågryttaren har gjort ett tidshopp.
Beordra alla tillgängliga skepp att följa efter.
Kaptenerna är inte redo för...
Allihop!
Godfrey, vad händer?
Jag är ledsen, kapten. Våra viktigaste system styrs av en extern...
Godfrey?
Godfrey, starta om.
Era vänner har tidshoppat härifrån.
Vi har tappar bort dem, så vi har inget skäl att inte döda er.
Vänta. Vi kan väl prata om det här.
Tidsherre Druce.
Döda allihop.
-Börja med honom. -Ja, sir.
Men vi har fått fram Vågryttarens destination.
Bakåt eller framåt i tiden?
Till nutiden.
Har nån beställt en räddningsaktion?
Mr Snart, vilken perfekt timing.
Eller inte.
Lägg ner vapnet, Mick.
Skjut, Chronos.
Ska bli.
Om jag minns rätt,
gav jag dig ett löfte.
Nej! Jag ber dig!
Nej!
Var är alla andra?
Mr Snart hjälper professorn på sjukavdelningen.
Han mår inte så bra utan sin nukleära superhälft.
Hjälp mig ur den här idiotiska robotdräkten.
Först måste vi ta oss härifrån. Gideon!
Här, kapten.
Och jag vill gärna tillägga
hur bra det känns att vi är tillsammans igen.
Jag har saknat dig också.
Jag måste också nämna att vi har ett litet problem.
Tidsherrarna har låst fast oss med en energistråle.
Gasen i botten, Gideon. Förlåt, det är ju ditt jobb.
Nej, ms Lance, stanna där.
Du är duktig på att styra skeppet.
Vad gäller energistrålen...
Dr Palmer får hjälpa mig med den.
Jag har redan kopplat upp mig mot stordatorn, kapten.
Tidsherrarna är onda, men inte dumma.
De låter aldrig Gideon fjärrstyra deras energistråle.
ENERGISTRÅLE FASTLÅST
Gör det du tänkte. De har låst fast oss.
Tänk om vi övertygar systemet
att kommandot kommer från nån annan?
-Precis. -Nån de litar på.
Jag behöver bara låna Chronos operativsystem.
Jag byter ut mr Rorys hårddisk.
SKANNAR NY ENHET
Skynda er!
Klart!
ENERGISTRÅLE AVAKTIVERAD
Nu, Sara!
Det är nog dags att ta farväl.
För tillfället, åtminstone.
En sak till. Glöm inte att starta...
Kvantdämparen när jag når nollpunkten.
Just det.
Jag borde väl också be om ursäkt
för att jag är en olidlig besserwisser.
Förr gjorde du mig vansinnig.
Men jag förstår att det är ditt sätt att visa omtanke.
Förresten så kommer jag att vara sur över att du drogade mig.
Men jag kommer över det.
Drogade?
-Jag skulle aldrig... -Jo, det skulle du.
Men det gör inget.
Det var det bästa beslutet.
Framtiden...
Du ville veta vad som skulle hända.
Nej. Det behövs inte. Jag vet tillräckligt.
Du är bevis nog
för att nåt måste ha gått rätt.
-Farväl, Martin. -Farväl, Jefferson.
Professorn är på sjukavdelningen.
Han har lovat att inte explodera ombord.
Det var omtänksamt.
Professorns tillstånd är tyvärr vårt minsta bekymmer.
Ja. Till min förargelse
är allt vi har gjort, kanske till och med hela våra liv,
förutbestämda av tidsherrarna.
Va?
De har nåt som heter Oculus.
Med den kan de inte bara
se framtiden, utan också styra den.
En framtid där jag är död, tydligen.
Varför skulle de vilja döda dig?
Har du nånsin lyssnat på honom?
Jag tror inte att dr Palmers död ingår i deras planer.
Det gör mig inte lugnare.
Ville tidsherrarna att jag skulle göra så?
Jag menar att de har styrt
våra liv i en viss riktning
och att vi agerar därefter, nu också.
Vi kan åka till 2016, men det kanske är vad tidsherrarna vill.
Eller så kan vi hämta Kendra och Carter...
Men det kan också vara vad de vill.
Vi måste göra nåt som de inte vill.
Om de styr oss med Oculus,
så måste vi förstöra den.
Men hur gör vi det om tidsknölarna styr oss?
Druce sa att Oculus förmåga att styra oss
inte fungerar på nollpunkten,
troligtvis för att nollpunkten
existerar utanför tiden.
Det förklarar att vi lyckades rymma.
Och därför kan vi kanske lyckas förstöra den.
Jag håller med Ray.
Om jag ska vara nåns marionettdocka,
så ska jag själv kapa trådarna.
Och jag gillar att spränga saker.
Vårt uppdrag var att stoppa Savage och rädda världen.
För att bli legender och förändra vårt öde. Det har inte förändrats.
Det här är galenskap.
Jag gillar det.
Gideon.
Sätt kurs mot Oculus urkälla.
Teamet...
Det är på tiden att vi tar tillbaka kontrollen över våra öden.
Jag ska ändå dö.
Ingen idé att äta nyttigt.
Tidsherrarna har gjort misstag förr.
Tänk om de misstagen ingick i deras plan?
Jag måste sluta tänka på det. Följderna är oändliga.
Därför låter jag bli att tänka.
-Inte illa, va? -Gott.
Hur gjorde du?
-Vadå? -Hur undvek du att bli Chronos?
Du sa att det enda som hjälpte dig första gången
var att fokusera på ditt hat.
Vad fokuserade jag på nu?
Teamet.
Och att du bryr dig om oss?
Och hur körda ni skulle vara utan mig.
Poängen är
att om jag klarar av att inte förvandlas till Chronos,
så kan du klara av allt de kommer med.
Tack. Jag ska ha det i åtanke.
Det är bäst för dig det.
För om du berättar för de andra att jag bryr mig,
så rakar jag av dig håret.
Det här var gott.
Inte på humör.
Jag tänkte be om ursäkt för att jag hotade dig med vapen.
Men tydligen följde jag bara ett manus.
Det gör dig inte mindre av en tölp.
Det är sant.
Vad tycker vi om Rips plan?
Spelar det nån roll?
Allt vi kan tänkas göra
är ju förutbestämt av Rips före detta chefer.
Vad lustigt. Jag har alltid varit stolt över
att vara den som inte följer reglerna.
Bara för att få reda på
att det är nån annan som styr.
Jag vet inte. Jag känner mig ändå ansvarig för det jag har gjort.
Det håller mig ändå vaken om nätterna.
Det är det jag inte har gjort som håller mig vaken.
-Som vadå? -Jag vet inte.
Det kanske är det här skeppet och tidsresorna.
Jag har börjat undra vad framtiden bär med sig för mig.
Och dig.
Och för oss.
Försöker du stjäla dig en kyss, Leonard?
Bäst att du är riktigt bra på det, då.
Hur mår du, Martin?
Tja, jag är ju döende.
Och du är också på väg att dö, liksom de andra.
Jag har bara lite försprång.
Normalt sett skulle jag ha varit orolig, men nu...
Att upptäcka att ens liv är förutbestämt är...
befriande, ironiskt nog.
Jag har redan gått igenom allt vi vet om Oculus.
Några grova beräkningar säger mig
att vi trots allt har en chans.
Även om den är oändligt liten.
Kapten, vi har anlänt vid Oculus urkälla
i bortre änden av nollpunkten.
NOLLPUNKTEN OCULUS URKÄLLA
Baserat på kapten Hunters beskrivning
är Oculus en enorm, temporal dator,
som troligtvis drivs med en nedskalad supernova
i botten av urkällan.
Varför är ni inte mer uppspelta?
Vi ser fram emot att spränga den.
Dr Palmer kommer att avaktivera supernovan
och det borde ge ett enastående resultat.
-En mycket kraftig explosion. -Det låter bra.
Hej, Rip.
Precis som planerat.
Vi gick visst rakt in i en fälla.
Nej. Det är ödet.
Jag måste erkänna att ni har gjort er del bra.
Tyvärr har inget av det ni har gjort varit till nån nytta.
Ni har gjort er till
och hävdat att ni gör det bästa för tidslinjen
och skyddar historien,
och nu handlar det bara om kallblodiga mord.
Skillnaden mellan
mord och avrättning är bara en fråga om auktoritet.
Jag har det,
men inte du.
Döda dem.
För tillbaka Avhopparen till Vågryttaren. Lycka till.
Jag hoppas att jag inte är sen.
Nej, Jefferson! Du kom precis i tid!
-Hur kunde du... -Vadå?
Trodde du att du var den enda som kände till tidsresor?
Bra jobbat. Vi måste ta oss till Oculus innan förstärkningarna kommer.
Det tar en stund att lista ut hur man förstör den.
Vi ska köpa dig lite tid. Ni får bevaka entrén.
Mr Rory, följ med mig.
Nu får du ursäkta mig.
-Jag är strax tillbaka. -Savage! Hath-Set!
Snälla.
Gör det inte.
Döda inte Rips familj.
Kosmiskt sett är det redan gjort.
Nej! Savage!
-Rappa på! -Hur lång tid tar det?
Jag ska precis spegelvända polerna.
När det är gjort
har vi två minuter på oss att dra innan det smäller.
-Hur stor blir smällen? -På en skala 1-10... En googolplex.
-Vad gör du? -Utrustningen är i vägen.
-Du får inte! -Jag behöver händerna.
-Ray... -Lugn, jag fixar det.
Nej, det gör du inte.
Det här är vad jag såg. Det var det här Druce visade mig.
Det är så här du dör.
Det gör inget. Jag har alltid velat göra skillnad.
Att ge er framtid bortom tidsherrarnas inflytande...
Det räknas.
Men det är ingen brådska, så håll dem på avstånd.
Vi fixar det.
Det är inte för att jag gillar dig.
Jag vet det.
Så. Nästan klart.
Oj, då.
-"Oj, då"? -Va?
Det finns en säkerhetsanordning.
För att förhindra fiffel.
Och där ingår nog sprängningsförsök.
Förklara.
Jag måste ha kontakt med brytaren
för att förstöra Oculus.
Inte så mycket.
Återvänd till skeppet.
Vi går inte utan dig.
Vi har sett framtiden. Jag är redan död.
Det stämmer.
-Mick. -Jag fixar det.
Jag vill hämnas på dem.
Stick nu.
Din mamma var modig.
Och din pappa var korkad.
Vilket är du?
Vi går!
Var är Raymond och Mick?
Ray är i min ficka och Mick har valt att stanna.
Varför då?
Nån måste stanna för att förstöra Oculus.
Mick utsåg sig själv.
Nej, du hinner inte!
Vi måste gå!
-Mick! -Gå härifrån!
Inte utan dig.
Snyggingen sa att jag måste hålla i spaken för att skeppet ska sprängas.
Så jag gör det. Stick nu!
Gamla vän...
-Förlåt mig. -För vadå?
-Ta honom härifrån! -Nej.
Gör det nu.
Du tar alltså efter din mamma.
Eller inte.
Nej. Sluta med det där!
Sluta!
Ingen styr över mig.
Han gav sitt liv för oss.
Han var en hjälte.
Det är nog det sista han vill bli ihågkommen som.
Men det var det han var.
-Gideon. -Ja, kapten.
Kan du kontrollera tidslinjen åt mig?
Det finns inga data nu när Oculus är förstörd.
Vi seglar utan karta.
Då kan du väl
gå igenom nyheter från 2166?
Du vet vad jag vill veta.
Jag är ledsen, kapten.
Nyhetsartiklar från 2166
bekräftar att Vandal Savage redan har lyckats
döda Miranda och Jonas.
Hej.
Ut. Jag vill vara i fred.
Gideon har bekräftat att Oculus är förstörd.
Från och med nu är det tabula rasa som gäller.
Vi kan väl låtsas att jag inte kan grekiska.
Latin.
Förlåt.
Från och med nu styr vi själva över våra handlingar.
-Vi har vår fria vilja. -Ska det få mig att må bättre?
Ja. Det betyder att Leonard inte dog förgäves.
Han gav mig den här innan det hände.
Jag är ledsen, Mick.
Jag dödade Declan. Druce är död.
Tidsherrarna har ingenting
nu när deras skepp blev totalförstört.
Men jag känner ett behov av att döda nån för Snart.
Savage har fortfarande Carter och Kendra.
Han duger.
Gråt inte för de döda, Chay-Ara.
De är dödliga. De är lägre stående.
Jag vill tala med tidsherre Druce.
Mr Savage.
Jag vill tala med Druce.
Tidsherre Druce är död.
Hunter.
Vi kan inte längre manipulera tiden.
På vilket sätt är det mitt bekymmer?
Du är bortom vår hjälp, mr Savage.
Vi kan inte hjälpa dig längre.
Hotet från thanagarierna, då?
Utan Oculus
är tiden oförtöjd.
Inget kommer längre att gå som vi har förutsett.
Eller som vi har format det.
Avsluta samtalet.
Dina vänner har visst kapat banden till dig.
Hur länge tror du att du kan behålla makten
utan tidsherrarnas stöd?
Inte så länge, är jag rädd.
Men de har gett mig ett tidsskepp.
Jag behöver inte längre härska över världen.
Nu kan jag förändra den.
Översättning: Hanna-Mari Kaapola, Deluxe
Swedish