År 2166
erövrade den odödliga tyrannen
Vandal Savage världen och mördade min fru och mitt barn.
Jag har samlat ett elitteam
för att jaga honom genom tiderna och stoppa honom från makten.
Men min plan motarbetas av organisationen
jag har svurit min lojalitet till:
Tidsherrarna.
Mina vänner är inga hjältar i framtiden,
men om vi lyckas
blir de ihågkomna som legender.
Detta har hänt...
Jag har haft tillbakablickar.
Av Carter.
Det måste kännas konstigt,
som om du var otrogen mot mig.
Nej, Ray.
Det känns som om jag är otrogen mot honom.
Vi måste snabbt hitta Vandal Savage.
Det finns ett tillfälle då vi vet var han är.
2166.
Det betyder, bokstavligen,
att tiden är ute.
Vi måste hitta ett säkert ställe att landa på, Gideon.
Det finns nog inga såna, kapten.
Är vi ovanför London än?
Det som återstår av det.
Varför beskjuter de oss?
Det är Savages styrkor.
År 2166 har de underkuvat nästan hela världen.
Det kanske inte var så klokt att komma hit.
Tyvärr har vi inte längre lyxen
att blint leta efter Savage i historien.
Precis. Vi måste ta oss an Savage
på en plats där vi säkert vet att han är, alltså...
Precis innan han har ihjäl din familj.
Va?
Ja. Savage dödar min fru och min son om tre dagar.
Men vi kan rädda dem, och världen, om vi stoppar Savage nu.
Kapten, jag har lyckats undkomma beskjutningen.
Ta oss till utkanten av stan.
Nära motståndsrörelsens läger.
Vi måste arbeta skyndsamt.
Även om din familj är i fara borde vi överväga...
Vi hinner inte, Martin.
Enligt Gideon kommer Savage att visa sig ute ikväll.
Sårbar.
För att fånga honom behöver jag hjälp av...
Mördaren, kleptomanen och pyromanen.
Exakt.
Vi står här, vid historiens rand.
Även om det är frestande
att fira våra tidigare segrar,
är det för den sista striden
som ni kommer att bli ihågkomna.
Vi kan inte ta honom här.
Inte med en armé i vägen.
Jag försöker lyssna.
Han är grym på att hålla tal.
Mot segern!
Mot odödlighet!
Allt klart här.
Jax är ombord på Avhopparen, redo att plocka upp er.
Speciellt om, eller snarare när, det hela går åt skogen.
Savages kvinnliga vän kände igen oss.
Ha förtröstan, mr Snart.
Gideon, zooma in på kvinnan.
Armbandet hon bär...
Kan du få fram en tydligare bild?
Herregud.
Vi måste göra vårt drag snart, annars dör vi.
Ska vi göra som i Chicago?
Det kan funka.
Varför gjorde du så?
Vi tar Savage. Bind fast vakterna.
Sara, kvinnan du slåss mot...
Du måste ta hennes armband.
Tänker du på smycken nu?
Vi är i underläge.
Retirera!
Mr Jackson, du får gärna hämta oss nu!
Vad sjutton gjorde ni där borta?
Störde Savages polare. Det funkade, förresten.
Jag kunde ha blivit dödad.
Jag sa inget om att det var perfekt.
Det var inte helt misslyckat.
Vi fick veta om Kendras armband.
Vilket armband?
Mitt armband.
Jag bar det vid min första död.
Vad bra.
Inte att du dog, så klart.
Men du har sagt
att vi kan döda Savage med såna föremål.
Jag är din fästman. Jag lyssnar.
Det är gulligt av dig, men det finns ett litet problem.
Det är ett armband.
Hur ska du kunna döda Savage med det?
Den frågan besvarar vi när vi får tag i det.
Våra kleptomaner måste stjäla det.
Kapten, jag känner av rörelser 300 meter sydost om oss. De närmar sig.
-Savages armé? -Nej.
Det är nog återstoden av motståndsrörelsen.
Jag ska ta kontakt med dem.
De kan veta nåt om Savage som vi har nytta av.
Ms Lance, förbered ms Saunders så länge.
Ray.
Hur ska jag lära nån att slåss med ett smycke?
Bra fråga.
Den var inte retorisk.
Tack för att ni följde med mig ut.
Inga problem.
Jag älskar att skogsvandra mitt under tredje världskriget.
Tänk om de vi möter inte tillhör motståndsrörelsen,
utan Savages styrkor?
Varför tror du att jag tog med Firestorm och Atom?
Ge mig ett enda skäl att inte skjuta.
Eller ännu hellre flera skäl.
Min fru och son bor i Whitechapel.
-Det är hårt drabbat. -Jag vet det.
Samma öde väntar er om ni inte tar emot vår hjälp.
Ni kanske samarbetar med Savage.
Då skulle ni vara döda nu.
Skjut oss om ni vill,
men ni verkar behöva all hjälp ni kan få.
Whitechapel föll för elva dagar sen.
Vi har många flyktingar.
Tror du att din fru och son finns bland dem?
Tyvärr vet jag att de inte gör det.
Men vi hjälper gärna till med det vi kan.
Okej. Gör er hemmastadda, så kommer jag snart.
Hej.
Jag skulle ha haft med mig mer, men...
Jefferson, vi återvänder till skeppet
och hämtar mer proviant.
Oroa er inte.
Det finns mer att hämta.
Vi kommer tillbaka.
Vad menade du förut, med det du sa om din familj?
Jag vill inte prata om det.
Jag förstod det.
Jag förstod också att vi är i London
bara några dagar innan Savage dödar din fru och din son,
utan att du försöker föra dem i säkerhet.
Efter mitt första angrepp på Savage i det forntida Egypten,
åkte jag direkt hit till 2166.
Miranda och Jonas var där jag hade lämnat de, och vi...
Vi skyndade oss mot Vågryttaren.
Men vi stötte på Savages trupper.
Miranda och Jonas dödades.
Jag åkte ännu längre tillbaka.
Men utgången blev densamma.
Jag såg min familj dö otaliga gånger i händerna på Savage och hans trupper
innan jag insåg att...
Tiden vill inträffa.
Det är en märklig känsla
att själva universum vill förhindra att man räddar sin familj.
Okej, vad håller ni på med?
Jag har ögonskannat er.
Det finns inga uppgifter om dig,
och du och dina vänner försvann för 150 år sen.
Tro mig när jag säger
att det tar ungefär så lång tid att berätta allt.
Det viktigaste är att vi tar oss så nära Savage som möjligt.
Ingen kommer nära honom, speciellt inte nu.
Några idioter försökte döda honom tidigare ikväll.
Han gömmer sig i citadellets bunker och är omöjlig att komma åt.
Deltalägret är under angrepp.
Vi blir kraftigt beskjutna. Vi behöver flygunderstöd.
Var ligger Deltalägret?
Etablera en säker zon!
Sen kan vi leta efter överlevande.
Förra veckan ödelade Savages styrkor Tokyo.
London är det sista fria området på planeten.
Savages arméer har krossat de mäktigaste försvaren
i världen.
Vad kan ni göra mot nån så ond?
Det fanns inga överlevande.
Savages vapen mot rebellerna var effektivt.
Professor Stein och jag kan undersöka spillrorna
och analysera jordprov
för att fastställa vilket slags vapen Savage har.
Vi måste stoppa hans vapen,
annars är rebellerna chanslösa.
Kom ihåg att vi ska stoppa Savage, inte sinka honom.
Har vi en plan för stölden av armbandet?
Vi jobbar på det.
Säg inte att planen är
att gå in i Savages citadell och ta det ifrån honom.
Okej, jag låter bli att säga det.
Vi vet fortfarande inte
hur vi ska förvandla ett smycke till ett dödligt vapen.
Professor Boardmans dagbok kanske nämner armbandet.
Det tror jag inte.
Jag har läst igenom min sons forskning tusen gånger.
Savage har ett förödande vapen i sin makt.
Och nu,
i elfte timmen,
skulle vi verkligen behöva ett eget vapen.
Jag ska kolla på det.
Vilket slöseri med tid.
Jag har redan tittat igenom Aldus anteckningsböcker.
Om han hade skrivit nåt användbart om armbandet
skulle jag redan veta det.
Här är den.
Tänker du nånsin på honom?
Carter?
Jag försöker låta bli.
Jag kommer ändå inte att träffa honom igen.
Inte under den här livstiden i alla fall.
Carter tillhör det förflutna.
Ray är min framtid.
Men det är nog svårt att komma över
ett 4 000 år gammalt förhållande.
Ja.
När Savage är borta, kanske jag kan göra det.
Vad firar vi för nåt?
Du får en gissning.
Vår årsdag?
Jag är ledsen, men de är rätt många att hålla reda på.
Vi har bara varit gifta under åtta livstider.
Det är många.
Men jag minns att din inkarnation från det viktorianska England
var särskilt svår att hitta.
Varför ger du mig den?
En gåva på årsdagen.
Du måste sluta ge mig vapen i present.
Det är på tiden att du lär dig använda det.
Det är ju ditt vapen.
Savage har mördat oss otaliga gånger,
och vi har inte alltid turen att dö tillsammans.
Vilket trist samtal att ha på sin årsdag.
Kendra, det här är viktigt.
Om jag dör först, ska du ha allt du behöver för att ta dig an honom.
Jag vill inte tänka på Savage.
Eller på ett liv utan dig.
Du kommer aldrig att vara utan mig.
Jag finns alltid i närheten, oavsett vad.
Testa den nu.
Jag kanske aldrig blir stark nog att döda Savage på egen hand.
Tro mig.
Du har allt du behöver.
Vad är det?
Jag vet hur vi kan döda Savage.
Savage har varnat er för extremisterna som gör motstånd.
De kommer inte att vara lika barmhärtiga som jag.
Utgå.
Utgå, sa jag.
Vi hörde fel.
Ni är envisa, vilka ni nu är.
Inte direkt.
Men vi dras till gnistrande föremål som det där armbandet.
Riskerar ni livet för krimskrams?
Det passar ihop med mina kläder.
Och nu då, mr Snart?
Hur vet du vad jag heter?
Jag hoppades på en vecka utan kidnappningar.
Det hade varit enklare att döda mig.
-Jag håller med. -Det är lite mer invecklat än så.
Hon visste vem jag var.
Jag vet vilka ni alla är.
Trevligt att träffas, Gareeb.
Savage har visst snackat med sin högra hand.
Om du tror att jag är en simpel soldat, är du dummare än han sa.
Jag är inte hans högra hand.
Jag är hans dotter.
Har Vandal Savage en dotter?
Det finns tydligen ett lock till varje kastrull.
Det här locket blir rasande när han får veta att vi har hans kastrull.
Ni vet vad jag menar.
Än sen? Vi skulle knappast ha fått nåt julkort från honom ändå.
Och vi snodde armbandet.
Det var så lite, förresten.
Vi måste göra ett vapen av det
innan Savage märker att det och dottern är borta.
Jag tror att jag har löst det.
Men då måste du bränna nåt åt mig.
Äntligen.
Dessutom måste vi komma på vad vi ska göra med vår gäst.
Hon har sett oss och skeppet.
Om hon återvänder till Savage får han en enorm fördel.
Vi kan göra henne till vår fördel.
Skicka farsgubben ett finger.
Vi fortsätter med det tills han lägger sitt huvud på huggkubben.
Vilket fruktansvärt förslag.
Det pågår ett krig, men kan vi inte bibehålla vår heder?
Jag bibehåller hellre mitt liv.
Om hon är Savages dotter vet hon detaljer om hans försvar.
Ja, men hur ska vi få dem ur henne?
Jag fixar det.
Hej, Cassy. Får jag kalla dig det?
Så här är det:
Du har information som jag vill ha.
Frågan är hur jag får det.
Jag är dotter till Vandal Savage,
världens odödliga härskare.
Tror du inte att han har förberett mig på det här?
Tror du inte att jag har fått lära mig att utstå ohyggligt lidande?
Din pappa verkar påminna om min.
Han sa aldrig att han älskade mig.
Utom med knytnävarna.
Våra fäder är inte alls lika, mr Snart.
För 14 år sen styrdes världen av en galning.
Per Degaton.
Han släppte ut Harmageddonviruset för att erövra världen.
Det for fram som en löpeld.
Miljontals dog, däribland min mor.
Det ledde till uppror, krig, helvetet på jorden.
Ingen vågade stå upp mot honom förutom min far.
Han kanske inte är nån snäll man,
men han är den enda som kan lappa ihop världen igen.
Tortera mig om du vill.
Mitt lidande är ett billigt pris.
Vem har sagt nåt om tortyr?
Är du säker på att du klarar det?
Kan du slå in Savages skalle med Carters spikklubba?
Har du nåt bättre förslag?
Det är inte vapnet jag är orolig för.
Trots tusentals år av reinkarnation
gissar jag att du har dödat totalt noll personer,
och nu ska du begå det svåraste mordet av alla.
Vad vill du ha sagt?
Är du säker på att du kan se Savage i ögonen och döda honom?
Ja.
Jag hoppas det.
Annars går det som för den förra som svingade den där.
Savages supervapen är inget sprängmedel.
Den slutsatsen drar jag också
efter att ha undersökt jordprov från angreppsplatsen.
Hur visste du det?
Gideon. Hon hittade en avdankad spionsatellit.
Titta på de här bilderna.
Här är lägret,
och här är det när det är förstört.
Titta på kratrarna. Kisa med ögonen.
Vad påminner de om?
Vad är det jag ska se?
Herregud.
Det är inga kratrar.
Det är fotavtryck.
Sir, vi har hittat rebellerna som förde bort din dotter.
Leviathan är två kilometer från deras läger.
Leta reda på min dotter
och bränn dem alla.
Han kommer och hämtar mig.
Ja, dig och ett gäng oskyldiga flyktingar.
Om de var oskyldiga hade de inte gjort uppror mot min far.
Det närmar sig, vad det än är.
Vi har ont om vapen.
Om vi inte kan fly, får vi ta striden.
Visst.
Men de, då?
Den här vägen. Kom igen.
Allt är i sin ordning.
Det är ingen fara.
Vad sjutton gör du?
Räddar ett samhälle.
När blev mitt skepp en räddningsflotte?
När jag bestämde att vi inte kan låta dem massakreras.
Vi skulle rädda världen. Det inkluderar alla här.
Gideon, få upp oss i luften
så snart alla är ombord.
Och starta upp vapensystemet.
Vad händer?
Savage ska visst hämta sin dotter.
Alla är ombord nu, kapten.
Spänn fast er. Gideon, slå på strålkastarna på max.
-Det är... -Otroligt.
Skjut! Nu!
Håll i er i nåt!
Skjut, Gideon! Avfyra allt!
Det är nog läge att be en bön.
Vår status, Gideon?
Jag gissar på "usel".
Stäng ner alla viktiga system så att roboten inte...
För sent, kapten.
Den tycks redan ha förstått att ni överlevde,
för den närmar sig.
Vad hände?
Vi råkade på Savages megavapen.
Och åkte på stryk.
Gideon, hur lång tid har vi på oss?
Roboten beräknas nå fram inom en timme.
Driftmotorn skadades svårt i kraschen och fungerar inte längre.
Vad ska vi göra då?
Okej. Vårt enda alternativ är att försöka fly med Avhopparen.
Avhopparen har plats för sju. Lastutrymmet är fullt med flyktingar.
-Jag vet det. -Vi kan inte lämna dem där.
Vi...
Martin.
Det ordnar sig, professorn. Jag lovar.
-Grey, vad hände? -Jefferson.
Du måste ta hand om dem.
Lugn. Vi skyddar teamet.
Nej, alla människor.
Barnen. Du får inte lämna dem här!
Du får inte lämna dem här.
Jag har gett honom lugnande. Han har det bra.
Det kan man inte säga om oss andra.
Jag hade fel. Din pappa är en pärla.
Han gör bara allt han kan för att rädda sin dotter.
Visst. Var var jag nu? Just det. Jag skulle övertala dig att hjälpa oss.
Vilken söt eufemism för ett förhör.
Jag vet vad du tänker.
"Pappa kanske inte är perfekt, men han är inte ond innerst inne."
Vad gör du?
Jag visar dig att när det gäller dåliga fäder
så finns det inget "innerst inne".
Du först.
Det var de här vi lyckades rädda. Resten är aska.
Ungefär som Deltalägret.
Du känner inte min far alls
om du tror att du kan manipulera mig så lätt.
Jag vill bara visa dig sanningen.
Sanningen är att min far försökte rädda mig.
Från vadå?
Otränade civila som knappt ens var beväpnade?
Din far skickade en 60-metersrobot för att jämna deras tält med marken.
Människorna där var rebeller.
Farliga extremister.
Snälla. Ser de ut som extremister?
De är ingen särskild.
Vanliga människor som hoppas överleva din fars terrorvälde.
Det tog lång tid för mig att acceptera att min pappa var ett monster.
Du är nog smartare än jag.
Äntligen.
Nåt vi är överens om.
Det var inte Per Degaton som släppte ut Harmageddonviruset.
Det var din far.
Det är inte möjligt.
Han var bara Per Degatons privatlärare.
Men Per Degaton var bara tonåring då.
Han var knappast nåt kriminellt geni.
Din far, däremot...
Varför skulle jag tro på nåt av det här?
Att se är att tro.
Gideon, visa henne bilderna.
Kasnia, 3 november, 2147.
Världens befolkning är ohållbart stor.
Flocken måste tunnas ut.
Det här är inte sant.
Du är en lögnare.
Ja, men inte i fråga om det här.
Det vet du, innerst inne.
Hur går det med reparationerna?
Inte alls?
Inte på de 30 minuter vi har på oss.
Vi tog ombord alla människor
och det enda de får är några extra minuter av fruktan.
Frågan är vad vi ska göra med den tiden.
Skeppet är skadat.
Alla ombord är lika döda som min...
Familj?
Jag vet att du tror att universum vill att de ska dö.
Men jag tror inte på ödet. Jag tror på val.
Vi kan välja. Vi kan välja att kämpa.
Även om kampen är lönlös.
Vi kan rädda din familj, Rip.
Det är inte omöjligt.
-Vi måste bara... -Döda Vandal Savage.
Möjligheterna till det blir allt färre.
Inte nu längre.
Jag vet hur vi ska göra.
Och min nya bästis och jag kan fixa in oss.
Och jag vet hur vi kan stoppa jätteroboten som ska döda oss.
Du kanske inte tror på ödet, Raymond, men det gör jag.
Kanske var det ödet som fick mig att samla er sju,
så att vi kan förändra framtiden en gång för alla.
-Hej. -Hej.
Jag ska ta mig an en odödlig galning och du ska bekämpa en gigantisk robot.
Tänk att våra liv ser ut så här.
Döda honom, så blir det ändring.
Du klarar det.
-Ray, om jag... -Nej.
Vi tar det sen när du har dödat Savage.
Det låter som om den närmar sig. Hur går det?
Säg det du. Det var din utflippade idé.
Den är inte utflippad. Det är teoretiskt möjligt
att hävkraften från reservtidsdriften
kan ge oss kraft nog att spegelvända dvärgstjärnans polaritet.
Ursäkta, men jag somnar här bak.
Okej. Det är klart.
Om det inte funkar...
Vänder jag alla mina celler ut och in?
Jag tänkte säga "dö", men visst.
Vi kunde ha flytt med Avhopparen,
men vi gör det här för att rädda alla ombord på Vågryttaren.
Du är en hjälte, Ray.
Okej. Backa.
Nej. Längre bort.
Okej. Nu kör vi.
Det funkade. Jag är inte död.
Än.
Okej. Nu gäller det.
Kom igen nu. Du fixar det här.
Leviathan har stött på motstånd.
Omöjligt.
IDENTIFIKATION LEVIATHAN
Dr Palmer.
-Smart. -Sir.
Vad?
Jag har varit så orolig.
Hur kunde du...
Jag är din dotter.
Trodde du att nån rebell skulle kunna hålla mig fången?
Rebell?
Det är tidsresenärerna jag har varnat dig för.
Far?
Ditt armband...
Det är borta.
Jag måste ha tappat det när jag flydde.
Det var jag som lärde dig vilseledandets konst.
Du kan inte lura mig, Cassandra!
Som du har lurat mig?
Du sa att min mor dog av Harmageddonviruset,
men det var du som släppte ut det.
Säg att det inte är sant.
Jag kanske till och med låtsas tro dig.
Släpp mig.
Ropa hit dem.
Ropa hit dem som du släppt in i min bunker!
Det behövs inte, ms Savage.
Vi är redan här.
Jag beundrar din förmåga att använda ironi, Gareeb.
Du har vänt mitt barn emot mig.
Det krävdes inte mycket.
Inget alls, faktiskt.
De visade mig sanningen om dig. Alla oskyldiga...
Du vet ingenting om att styra ett folk!
Vill du verkligen lägga ditt öde
i händerna på de här hycklarna?
De är blott sandkorn i tidens öken.
Du är ett monster.
Brottas inte bara. Glöm inte dina lasersprängare.
Det är faktiskt strålar av komprimerat ljus.
Strunt i det. Använd dem!
Kom igen!
Hon är här.
Jag känner det på mig.
Ni inser väl att hon inte kan skada mig?
Du har missat det senaste.
Jag skulle kunna vänja mig vid det här.
Fortsätt, Ray!
Jag hade koll.
Säkert.
Upp med dig, Ray!
Upp med dig!
SYSTEMVARNING
Det här är för Carter.
Din kärlek, reinkarnerad.
Han minns inte ens vem han var.
-Det kommer han aldrig att göra. -Va?
När jag hittade honom...
Närjag förstod att han inte kände till sin riktiga identitet
vidtog jag försiktighetsåtgärder.
Jag låste in hans medvetande.
-Du har hjärntvättat honom! -Kom igen!
Slå ner mig! Döda mig!
Men bara jag har nyckeln till hans medvetande.
Upp med dig, Ray.
Rip sa att du inte tror på ödet, utan på val.
Nu måste du välja.
Du måste välja att resa på dig och kämpa.
Du måste välja att leva!
Såja!
Så ska det se ut!
Kendra, vad väntar du på? Gör slut på honom!
Om du dödar mig, är han förlorad.
Det är Carter.
Förstärkningen är på väg!
Vad du än planerar, Kendra, gör det nu!
Om jag dödar Savage är hans medvetande förlorat.
Och om du inte gör det
förlorar jag min fru och min son.
Seså, min kära. Hur ska du ha det?
Kom igen.
Jag kan inte.
Jag är ledsen, Rip. Jag kan inte...
Vi måste ta dem till skeppet. Båda två.
Du där!
Ge mig en anledning att inte döda dig på fläcken!
Hon är en tillgång i vår kamp.
Min far må vara satt ur spel,
men hans trupper är starka.
Jag känner till deras taktik och svagheter.
Varför har du ändrat dig?
Fråga honom.
Hallå.
Sara sa att ni tog med Savage till skeppet,
men hon snålade med detaljerna.
Är allt bra?
Ray,
vi måste prata.
Välkommen tillbaka.
Teamet har tillfångatagit Savage,
bekämpat hans armé och en gigantisk robot,
och du har sovit dig igenom alltihop.
-Och flyktingarna? -De är i säkerhet.
Alla lever och mår bra.
Men hur länge till?
Jag har hört att tiden vill inträffa.
Tiden är för en gångs skull på vår sida.
Nu får du ursäkta mig.
Jag ska hälsa på en gammal vän.
Du verkar nöjd för att vara bakom galler.
Varför skulle jag inte vara nöjd?
Än en gång har ni misslyckats med att döda mig.
Ett tillfälligt bakslag.
Inbilla dig det, du.
Försynen gjorde att jag kunde sätta Chay-Ara i en omöjlig sits.
Hon får välja mellan sin själsfrände och din.
En vän sa nyligen till mig att ödet inte finns.
Ödet är bara summan av våra val.
Jag förstår.
Tror du alltså att det finns hopp för din familj?
Det får tiden utvisa, kapten.
Det får tiden utvisa.
Översättning: Hanna-Mari Kaapola, Deluxe
Swedish