År 2166
erövrade den odödliga galningen Vandal Savage världen.
Han mördade min fru och mitt barn.
Jag har samlat ett elitteam
för att jaga honom genom tiderna och stoppa honom från makten.
Men min plan motarbetas
av organisationen jag har svurit min lojalitet till:
Tidsherrarna.
De är inga hjältar i framtiden,
men om vi lyckas
blir de ihågkomna som legender.
Detta har hänt...
Vi är i den temporala zonen.
Ingen borde kunna...
Farkosten antyder
att det är prisjägaren Chronos.
Vi kommer att krascha.
I både plats och tid.
Gideon, kamouflera skeppet.
Vi ska nog inte
skylta med vår närvaro här.
Det där ser ut som en Palmer Tech-byggnad,
men varför har den en Smoak-logga?
Det här är ju Star City.
Du sa att tidslinjen var säkrad.
Ja, Star City var intakt 2016.
Det här... är 2046.
Rör er inte.
-Tack och lov. -Rör er inte, sa jag.
Det är jag. Sara.
Oliver, hör på. Jag vet att det var länge sen, men...
Minns du inte att Rip rekryterade oss till att bli legender?
Jag har aldrig hört talas om legender.
Akta!
Känner du honom? Han är inte så värst trevlig.
-Vad gör du? -Det kallas att besvara elden.
Det kan inte vara Green Arrow.
Det är inte Oliver Queen.
Han klär sig som Oliver.
Skjuter pilar som han.
Jag tänker i alla fall inte stanna här
och bli grillad.
Han har rätt. Vi stannar här och dödar honom.
Vi måste tillbaka till skeppet!
Rip, säg som det är nu.
Ni har ju sett hur formbar tidslinjen är
innan den blir fastställd.
Den här framtiden är inte fastställd.
Minns ni att jag sa
att det var farligt att veta alltför mycket om sin framtid?
Det man fasar för kan mycket väl inträffa
på grund av ens försök att förhindra det.
Vet du vad jag tror?
Du tänker för mycket.
Tro mig när jag säger det:
Det bästa för både er och uppdraget
är att reparera Vågryttaren här 2046
och sen åka tillbaka till er egen tid
och se till att det här aldrig inträffar.
Hela drivsystemet verkar vara paj.
Vet du ens vad vi tittar på?
Det kvittar om man reser på vägar eller i tiden.
En motor än ändå en motor.
Hur lång tid tar det att laga?
Det skulle gå fortare om jag fick hjälp.
Kendra kanske kan hjälpa mig?
Ta hjälp av alla som är lediga. Jag har den här att brottas med.
Det här är det neuromorfiska gränssnittet för navigationsmatrisen.
Utan det fungerar inte Gideon.
Det förklarar hur vi hamnade här.
Palmer Tech jobbade med en neuromorfisk hjärnbark.
De har nog fått fram en prototyp 2046.
Vi behöver den.
Det är Smoak Technologies nu, men jag kan nog få in oss.
Vi måste hålla dig och ms Lance från era framtida hem.
Och dessutom rekryterade jag medvetet individer
som kan tillskansa sig andras egendom.
Det är varken pengar, juveler eller ett värdefullt konstföremål.
Men jag skulle sno vad som helst nu.
-Som jag trodde. -Vi ska fixa det.
Få skeppet i skick att flyga igen.
-Jag följer med. -Nej.
Du har för starka band till staden.
-Vi har pratar om det... -Lägg av.
Uppdraget går ut på att förändra tidslinjen för din skull,
men vi får inte ens se vår framtid?
Jag kan den här staden bättre än nån annan.
Ni behöver mig.
Antingen följer jag med
eller så får vi snart veta om tidsherrarna är lika bra på att slåss
som League of Assassins.
Resten av teamet är på utflykt till Palmer Tech, eller Smoak Technologies.
Visst låter Palmer Tech bättre? Var ärlig.
Det låter ungefär likadant.
Även om våra kamrater återvänder med en neuromorfisk prototyp
måste vi förbereda Gideon för den nya enheten.
Motorerna skulle verkligen behöva lite omtanke.
Jag skulle faktiskt behöva hjälp.
Raymond, du och ms Saunders kan väl fortsätta reparera Gideon,
så hjälper jag Jefferson med motorerna.
Om det här bara är en potentiell framtid
kvittar det väl om vi dödar nån här?
För att undvika eventuella paradoxer
är det nog bäst att låta bli.
Jag kan inte lova nåt.
Min systers lägenhet låg här.
Jag vill minnas att din pappa var polischef.
Än sen?
Han gjorde verkligen ett bra jobb.
Varken min pappa eller nån annan skulle ha låtit det här ske.
Såvida de inte var döda.
Du är rätt bra på det här.
Ja, jag var svetsare 1944.
Är det sant? Som nitaren Rosie fast på riktigt?
Finns det nåt du inte kan se positivt på?
Nu vet jag! Trafikmyndigheten.
Du har alltså en mörk sida.
Driver du med mig?
Lite grann.
Men det betyder inte att jag inte uppskattar din entusiasm.
Jag uppskattar att se dig svetsa.
Dr Palmer, ifall att du inte visste det,
så är det en öppen kanal. Vi hör allt ni säger.
Är det för mycket begärt med lite proffsighet?
Varför blir jag så upprörd?
Ett ögonblick.
Jag är inte upprörd. Du är det.
Nej.
Mitt höga blodtryck avslöjar dig.
Jag är bara irriterad över
att de pratar istället för att jobba.
-Du gillar henne. -Du är galen.
Som du minns har vi en mental koppling.
Jag känner vad du känner...
Då skulle du vara tyst.
Det är inte så trevligt för mig heller. Tro mig.
Det spelar ingen roll. Jag är ändå chanslös.
Varför säger du så?
För just nu konkurrerar jag med
ett miljardärgeni som har byggt sin egen superdräkt
och nån snubbe som hon har känt i 4 000 år och som är ämnad åt henne.
Om jag får ge dig ett råd...
-Gör inte det. -...så är det: Tro på dig själv.
Du har träffat mitt yngre jag.
Jag var en riktig charmör.
Våga.
Det kommer bra saker ur det.
Palmer Tech ligger två kvarter hitåt.
Det gjorde det förut i alla fall.
Ta täckning där inne!
Det är som ett världskrig!
Vackert!
Vi måste hitta en annan väg.
Nej, låt bli.
Sara! Förbannat!
Stanna här. Vi är strax tillbaka.
Visst.
Vi ska väl inte bara sitta här?
Tänk på allt plundrande vi kan göra i det här kaoset.
Vi kan sträcka på benen på den där banken vi passerade.
Lägg ner vapnen och ge oss plånböckerna.
Va? Försöker ni råna oss?
Är det nån sorts amatörtimme?
Om ni inte lyder min kompis
krossar vi er mot trottoaren som myror.
Jaså?
Ska vi lära dem en läxa?
Ja.
Så går det när man inte följer instruktioner.
Vad intressant.
Håll i den här.
Vid närmare eftertanke...
Var har du fått tag i den?
På eBay.
Er ledare lär inte behöva den.
Det var roligt, men det är dags att gå.
Gå?
Varför det?
Kom igen, sötnos.
Rör dig inte.
Du.
Du är envis.
Jag såg dig bli skjuten på nära håll.
Högkvalitativ Kevlar. Vem fan är du?
-Vem är du? -Jag är Green Arrow.
Oliver Queen är Green Arrow.
Nej. Oliver Queen är död.
Hur dog han?
Det vet jag inte. Ingen vet.
Ingen har sett honom sen... Ja, sen revolten.
Revolten?
Det var så man valde att kalla det
när allt det här hände.
Han hade med sig en armé för femton år sen.
Vem då?
Jag.
Nej. Det är inte möjligt.
Hur tog du dig från Lian Yu?
Säg nåt då!
Ms Lance? Vem är det här?
Nån väldigt farlig.
Då är det inte rätt tillfälle,
men påminn mig att säga: "Vad var det jag sa?"
Hur kan du fortfarande vara vid liv, Slade?
Slade.
Det namnet har jag inte hört på länge.
Hur känner du min pappa?
Han kallade dig ms Lance.
Är du släkt med kapten Lance?
Då måste du ha hört talas om min pappa.
Jag kände honom.
Han var från vettet.
Det verkar gå i släkten.
Det ska bli trevligt att döda dig.
För oss alla!
Okej, det var dumt.
Kom igen!
Okej.
Grey och jag har fått motorerna att funka.
Bra. Ray jobbar med nåt som kallas kvantförgreningsröret.
Jag får ingen ordning på det här.
Låt mig försöka.
Du verkar ju veta vad du gör.
Jag gillar maskiner.
Dessutom har jag tittat på manualen när jag varit ledig, så...
Alla kan inte ens bygga en bokhylla efter en manual,
och här jobbar du med ett rymdskepp.
Ett tidsskepp från framtiden.
Ja, jag är ganska fantastisk.
Och ödmjuk.
Du, om du nånsin behöver hjälp med några bokhyllor...
Då vet jag vem jag ska ringa.
Så, Raymond.
När du jobbade med Kendra förut
kunde jag inte undgå att märka att där fanns en liten gnista.
Jaså?
Ja. Det var ganska uppenbart.
Om jag inte misstar mig har hon gett dig några blickar.
-Det förvånar mig. -Gör det?
Ja.
Jag vet inte. Jag har nog inte tänkt på henne på det viset.
Varför tar du upp det?
Det är som att vara tillbaka på high school.
Det vet jag inget om. Jag hoppade över två årskurser.
Jag har inte umgåtts så mycket med Kendra.
Förutom när hennes reinkarnerade själsfrände varit med
eller när folk försökt döda oss.
Det är också ett bra skäl att undvika personliga relationer.
Skeppet kanske är stort, men teamet är litet.
Ja. Jag håller med, professorn.
Vi är här för att rädda världen, inte för att strula runt.
Precis.
Hallå där!
Jag är usel på namn. Du får heta Fonzie.
-Ja! -Och du får heta Kenickie.
Är det nån mer som behöver ett namn?
Ers höghet, kan jag få tala med dig ett ögonblick?
Visst.
Är inte framtiden fantastisk?
Vi borde återvända till Rip och Sara.
Varför då?
För att jag inte vill slå mig ner här.
Varför inte? Här finns allt vi nånsin har velat ha.
Jag har ett gäng som gör allt jag beordrar dem att göra.
Jag har en pälskappa.
Jag har en bägare.
På tal om det...
Men Savage, då?
Vad är det med honom?
Du sa ju själv att bytet var det viktiga.
Vi kan leva som kungar här.
Inga snutar, inga hjältar.
Bara nån fårskalle i en grön luvtröja. Det är som julafton.
Sötnos.
Hade Slade en son?
Oliver försökte.
Han ville skapa en armé för att bekämpa Deathstroke, men...
Alla ville evakuera.
Hur räddar man en stad som inte vill bli räddad?
Vänta lite.
Sara, jag vet vad du tänker,
men inget av det som har skett är ditt fel.
Du kan heller inte förändra nåt.
Men Vandal Savages framtid går att förhindra.
Jag ber dig. Var fokuserad på uppdraget.
Jag är tacksam för din hjälp,
men vi måste fortsätta till Smoak Technologies.
Varför då? Det har stått tomt i åratal.
Men många av Felicity Smoaks projekt flyttades.
Vart då?
Följ med.
Du sa inte att Felicitys utrustning skulle finnas här.
Var skulle det annars vara?
Mr Queens verksamhetsbas tycks ha sett bättre dagar.
Tja...
Stället angreps efter att det avslöjades att Queen var Green Arrow.
Vi letar reda på det vi ska ha och sticker.
Ut med dig, vem du än är!
Ut!
Ut med dig, vem du än är.
Oliver?
Hej, Sara.
Det var länge sen.
-Är det... -Oliver Queen.
Alla tror att du är död.
De har inte fel.
Ta ner pilen, John. Du skämmer ut dig.
-John? -John Diggle Jr.
Min pappa är död för att jag inte kunde rädda honom.
Jag förtjänar inte hans namn.
Jag är Connor Hawke.
Så du bär inte hans namn,
men det går bra att knalla runt i nån annans utstyrsel?
Nån måste göra det.
För sist jag kollade var du död.
Alla trodde att du var död.
Jag har försökt försvara staden på egen hand
för att jag trodde att du var borta.
Vad hände med er?
Med Laurel, pappa, Felicity...
De är borta. Allihop.
Vad menar du?
-Ollie... -De är borta.
Vad vill du att jag ska säga?
För 30 år sen hoppade du och Ray ombord på ett tidsskepp och återvände aldrig.
Det ska vi göra.
Jag menar inte
att det skulle ha slutat annorlunda om ni hade varit här, men...
Det kunde ha gjort skillnad.
Vad gör du här, om du nu trodde att jag var död?
Vi letar efter en neuromorfisk prototyp
som Felicity Smoak jobbade med.
Felicity gav sig av efter allt som hände.
Allt hennes företag jobbade med
förvaras i ett magasin hos Adams & O'Neil.
Koden är 4-5-8-7.
-Tack, mr... -Ni hittade hit.
Ni hittar ut också.
Jag måste erkänna att ditt råd var bra, Grey.
Gick det bra med ms Saunders?
Ja.
Jag har fler goda nyheter.
Jag lyckades diskret bekräfta
att Raymond inte har några romantiska känslor för föremålet för din förälskelse.
Okej, men när vi har rett ut mitt kärleksliv,
måste vi uppdatera ditt ordförråd.
Det ser jag fram emot.
Jag ska titta till Kendra.
-Du, tro på dig själv. -Ja.
Inertialdämparna fungerar igen.
När de andra återvänder med prototypen
är Gideon startklar.
Utmärkt. Ju förr vi tar oss härifrån, desto bättre.
Och tack, förresten.
För vadå?
Innan du tog upp det hade jag aldrig tänkt på Kendra på det viset.
Hon och Carter var ju ämnade åt varann i den här livstiden.
Men allt har förändrats.
Hon är knasig, rolig, snygg och en riktigt bra svetsare.
Men allt det där du sa, då?
Om uppdraget och så?
Vi är alla vuxna.
Vi lär känna varann lite bättre.
Det hindrar oss inte från att rädda världen.
Oj, då.
Vem bjöd hit dem?
Det ryktas att Deathstroke är sur över nåt.
Deathstroke?
Vad är det för namn?
Festen är slut.
Ge er ut på gatorna.
Green Arrow ska vara död före morgonen.
Hör på. Det här är mitt gäng.
De tar bara order från mig.
Det kanske är ditt gäng, men det är min stad.
Green Arrow hänger med en vitklädd kvinnlig lönnmördare
och en engelsman i brun kappa.
Döda dem också.
Ni hörde honom. Sätt fart!
Dina nya undersåtar ska tydligen jaga Rip och Sara.
-Än sen? -De kommer att döda våra vänner.
När blev de våra vänner?
Säg det du. Du och Raymond verkade bli tajta i Ryssland.
Jag har aldrig varit tajt med nån!
Mick, vi måste gå.
-Du bestämmer inte över mig! -Jo, det gör jag faktiskt.
Okej, nu tar vi ett djupt andetag.
Vi gör en deal.
Du hjälper mig hämta Rip och Sara.
När de är i trygghet kan vi ta det här samtalet.
Okej?
Tack för att du följde med, mr Diggle.
Säg Connor.
Jag hade ju ingen anledning att stanna hos Oliver Queen.
-Visste du om det? -Vad?
Att det här skulle hända min stad.
Oliver sa att anledningen till att det gick så illa
var att Ray och jag inte var här.
Jag misstänkte att det var så, men det är faktiskt bra.
När vårt uppdrag är slutfört
och du och dr Palmer återvänder till Star City år 2016
är ni båda på plats för att förhindra Grant Wilsons revolt.
Den här framtiden är inte fastställd.
Så det här behöver inte inträffa?
Nej. Framtiden är alltid osäker.
Förhoppningsvis blir det aldrig så här.
Den här världen är inte verklig.
Vi delar på oss, så går det fortare.
NEUROMORFISK HJÄRNBARK
Hej på dig, snygging.
De är för många!
Mina herrar, vilken bra timing ni har.
Var är Connor?
De tog honom.
Det var Grant Wilsons män.
Han med masken och rustningen
är helt besatt av killen med luvtröjan.
Får jag tala med dig?
-Rip... -Jag vet vad du tänker säga.
-Vi måste rädda honom. -Precis.
Du glömmer att den här framtiden bara är potentiell.
Ja, men här dödar Grant Wilson Connor.
Det kommer inte att hända, för när du återvänder till 2016
finns det varken en Wilson eller en Connor.
Åtminstone inte så som vi känner dem nu.
Vi räddade dem. Nu ska vi prata.
Du vill stanna här.
Det är väl uppenbart.
Jag förstår inte varför inte du vill det.
En stad full av tjuvar och brottslingar.
Det låter som många konkurrenter.
Då får vi slå ut dem.
Vi gör samma sak med Grant Wilson som med den andra killen,
och slår ut alla andra som kommer i vägen.
Se dig om, Snart.
Det här är drömmen.
Ja. På tal om det...
Sov gott, vännen.
Vad hände med honom?
En meningsskiljaktighet.
Jaha.
Den här och mr Rory måste tillbaka till Vågryttaren.
Jefferson, vilken bra timing. Jag behöver dina färdigheter.
Okej.
Vad är det?
-Vad har du gjort? -Jag vet inte vad du pratar om.
Du har gjort nåt. Vad?
Inget.
Du vet, kopplingen mellan oss funkar åt båda håll.
Så fort jag kom in hit
kände jag mig orolig och skyldig.
Så vad har du gjort?
Jag gjorde det för din skull...
Vad har du gjort?
Mitt försök att ta reda på
dr Palmers känslor för ms Saunders kan ha...
Det är inte sant.
Jag kan oavsiktligt ha fått honom
att se henne i nytt ljus.
-Grey! -Jag är ledsen.
Jag hade ärligt uppsåt.
Det gör inget.
-Är det säkert? -Ja.
Inget har egentligen förändrats.
Förutom att jag nu har en konkurrent jag inte hade förut.
Men jag måste ändå tro på mig själv, eller hur?
Ja.
De är tillbaka. Var är mr Rory?
Han sover av sig ruset.
Vi har prototypen.
Hur har det gått med motorerna?
Bra.
Är det nåt som är fel, ms Lance?
Tja, min familj och alla mina vänner är döda.
Förutom Oliver Queen, som är död inuti och saknar en vänsterarm.
-Sara, jag sa ju att... -Att det bara är en potentiell framtid.
Och att allt förändras när vi återvänder till 2016.
Om vi återvänder.
Tänk om vi inte gör det.
Vi vet ju att Carter inte kommer tillbaka.
Det är inte världens ofarligaste jobb vi gör.
Om Sara vill stanna och hjälpa till, så borde vi göra det.
Det var ju det vi skulle göra. Vi skulle bli hjältar.
Jag håller med Jefferson.
Det är klart att ni gör,
för ingen av er förstår det farliga i att förändra tidslinjen.
Det är farligare att förändra framtiden än det förflutna,
för framtiden är inte bestämd än.
Din frus och din sons död sker i framtiden.
Det vill du förändra.
Försök inte.
Vadå?
Riskerar du bara tidslinjen för din egen familj?
Jag försöker inte bara rädda min familj.
Och jag försöker inte bara rädda en stad, utan en hel värld.
Det är inte jag som är självisk, Sara.
Far åt helvete.
Det är sannolikt.
Om du vill rädda mr Hawke, så varsågod.
Skeppet står kvar här i en timme. Sen åker vi.
Med eller utan dig.
Hej, Mick.
Ditt rötägg!
Lugna ner dig.
Du ljög för mig!
Det vore inte första gången.
Minns du Del Reys valutaaffär?
Blackhawks pansarbil?
Om jag inte hade ljugit för dig då skulle vi sitta inne eller vara döda.
Jag är hjärnan och du musklerna. Så har det alltid varit.
Och ibland har jag ändrat planen i sista stund.
Du har en tendens att komma i vägen för dig själv.
Du har rätt.
Du har ljugit för mig förut.
Men du ljög när du sa att det här var ett jobb.
Det handlar inte längre om bytet för dig.
Du vill hellre rädda världen
än vara min partner.
Vilken lagspelare.
Det är det som krävs för att besegra Savage.
Och sen då? Mer pengar? Mer makt?
Ett liv i lättja och synd?
Förstår du inte? Om vi slår ut Savage, ett odödligt monster,
fattar du väl vad det betyder?
Nej. Berätta.
Vi skulle vara historiens grymmaste skurkar!
Jag behöver inga hyllningar.
Du vet vad jag vill ha ut av världen.
Ja.
Du vill se den brinna.
Om du rör mig igen
kommer du att brinna med den.
Oliver.
Oliver!
Jag sa ju åt dig att gå.
Grant Wilson har Connor.
De kommer att döda honom.
Han visste vad han gav sig in på.
Jag kan inte hjälpa honom.
Det är inte den Oliver Queen jag känner.
Jag kanske inte är samma person längre.
Se på mig, Sara. Jag är bokstavligen hälften av den man jag var.
Då är det den halvan som staden behöver.
De är för många, Ollie.
Jag klarar det inte ensam.
Dina vänner, då?
Jag är ensam.
Eller så är jag inte det.
Kom igen, Sara.
Jag hann aldrig fråga Connor varför han har luvtröjan.
Men jag vet varför.
Det är för att den här staden
behöver en Green Arrow.
Är skeppet redo för avfärd?
Nej. Ms Lance är inte ombord än.
Hon fick en timme på sig.
-Det räcker inte... -Det var 90 minuter sen.
Hur länge till ska vi vänta?
Det kvittar att det här är en potentiell framtid.
Det kvittar att det här kanske aldrig inträffar.
Det kanske aldrig blir verklighet,
men för Sara är det verkligt.
Jag vet. Därför fick hon 30 minuter extra.
Gideon, hur ser läget ut?
Vågryttaren är funktionsduglig, kapten,
men jag vet inte hur länge till.
-Förklara. -Vi är kamouflerade,
men står farligt nära platsen där stadens brottslingar
samlas för att bevittna avrättningen av Connor Hawke.
Risken för upptäckt ökar ju längre vi stannar här,
liksom risken att skeppet skadas.
Vill du riskera att fastna i den här versionen av 2046 för alltid?
Hellre det än att lämna Sara här.
Hon är vår vän
och en del av teamet.
Vad är det för mening med att stoppa Savage
om vi själva blir lika omoraliska på vägen?
Känn dig hedrad.
Det här är helig mark.
Jag tog Oliver Queens arm
precis här!
Släpp mig då,
så får vi se vem som är starkare,
jag eller Queen.
Jag vet redan svaret på det.
Förbered fången.
Sir?
Hon försökte ta sig förbi avspärrningen.
Slarvigt.
League of Assassins skulle skämmas.
Vad tänkte du göra?
Trodde du att du bara kunde dyka upp här
och döda mig?
Nej.
Jag skulle bara distrahera dig.
Du är inte Green Arrow.
Du är bra en nolla i en halloweendräkt.
Jag tänkte säga samma sak om dig.
Vill du slåss mot Green Arrow?
Här är jag.
Hur lyckades du få Rip att stanna?
Att sända kavalleriet var faktiskt hans idé.
Var är mr Queen?
Connor!
Ynkryggar, allihop!
Oliver?
Trevligt att se dig igen, Ray.
Kendra, tack för hjälpen.
Vem är det?
Han heter Grant Wilson.
En gång i tiden försökte hans far Slade förstöra mitt liv.
Det är ingen trevlig familj.
Bra skjutet, John.
Jag heter Connor.
Eller Green Arrow.
Vi har mycket jobb att göra.
Grant Wilson var bra på att skapa sammanhållning mellan brottslingarna.
Många vill fylla tomrummet.
Jag borde stanna.
Innan Ray gick berättade han varför Rip samlade er.
Det är viktigt, Sara.
Jag vill inte lämna dig ensam med allt det här.
Jag är inte ensam.
Var försiktig, okej?
Du om nån borde veta
att jag sällan är det.
Ta hand om honom.
Absolut.
Nu sätter vi fart.
Okej. Tro på mig själv.
Jag tror att Rip har lite vodka kvar i sitt skåp.
Än sen?
Ja...
Vi skulle kunna ta en drink.
Bjuder du ut mig?
Ja. Nej...
Jag tror det.
Går det bra?
Ja, det gör det.
Om det inte vore för att
jag för tre månader sen var en helt vanlig person
och nu är jag en falkgudinna
som reser i tiden
och försöker undvika att dödas av en psykopat
som mördade mannen jag var ämnad att vara med.
Så...
Jag är ledsen, Ray,
men mitt liv är invecklat nog utan att lägga till
sånt här i röran.
Jag förstår.
Om jag var en reinkarnerad egyptisk prästinna
skulle jag också känna så.
Jag ska titta till professor Stein.
Ja, då. Allt ser bra ut här.
Inga problem alls.
-Är allt bra? -Visst.
Bara bra.
-Med dig, då? -Visst.
Hur mycket hörde du?
Tillräckligt. Jag är ledsen.
Jag med.
Visste du?
Du är inte så diskret.
Men hon skulle ha valt mig.
Inbilla dig det, du.
Det skulle hon.
Jag försöker få fram vårt nästa resmål.
Jag har övervägt ditt förslag, helvetet.
Jag hoppar nog över det just nu.
Jag ville bara tacka dig
för att du skickade förstärkning.
Det visade sig att du hade rätt.
Det måste ha varit svårt att säga.
Jag har mycket kvar att lära.
Det medger jag.
Bland annat att varje framtid är värd att slåss för.
Men...
Vi kommer att ställas inför tuffa beslut
och jag måste veta att du är en del av teamet.
Jag antar det.
Då så, Gideon.
Nu ska vi se vad Martins, Rays och Jax reparationer går för.
Vad jag vet var det ms Saunders som gjorde arbetet,
medan de två herrarna tävlade...
Ta oss härifrån nu, Gideon.
Jag kommer att sakna det här stället.
Ja, de verkade vara din sorts människor.
Jag vet inte vilka det är längre.
Vart ska vi nu, kapten?
Det fina med det här uppdraget är att frågan inte är vart,
utan när.
Därför föreslårjag att vi söker upp Savage
där han minst anar det.
Översättning: Patrick Ljung Jönsson, Deluxe
Swedish