Vzpomínej na spící duši
Probuď své smysly a vstávej
Přemýšlej
Jak život běží
Jak se blíží smrt
Tak potichu
Nikdo neříkal, že to bude snadné.
Vím, že vaše práce je málo placená a nebezpečná.
Volala Valbuenova rodina.
Sken byl negativní a poškození mozku nemá,
ale má spoustu jiných poranění.
Nevědí, jaké bude mít následky, ale z nejhoršího je venku.
Ví někdo, proč Saray Vargasová Valbuenu napadla tak agresivně?
Muselo se stát něco hrozného.
Nevím, jestli byla na drogách nebo posedlá ďáblem,
ale měla šílenou sílu.
To vlastně není tak zvláštní.
Někdy za extrémních podmínek
a pod velkým stresem
může mít člověk obrovskou sílu.
Je to takový obranný instinkt.
Důležité je zjistit, co Saray tak velký stres způsobilo.
Co je na samotce, nevstala z postele.
Odmítla tři jídla a vypadá to, že bude pokračovat.
Rozkoš zmizí
Chtěla bych, abyste všichni...
A po vzpomínce přijde bolest
Připadá nám
Že minulost
Byla lepší
- Na co čučíš? - Na nic.
- Co děláš? - Jen močím.
Močíš.
Kurva.
Jsem zničená.
Bambi...
- máš přítele? - Ano.
Je ve vězení.
Močila jsi před ním?
Vlastně ne.
Tak proč močíš přede mnou?
Jsem snad tvoje holka?
Ne, paní.
„Paní.“
Připomínáme, že volat mohou pouze vězeňkyně,
které mají povolení.
„Paní.“ To je hustý.
Nikdo nás neodposlouchává.
Jestli vykecáš cokoli, co se mezi těmito čtyřmi zdmi děje,
tahle „paní“ ti urve oční víčka. Jasné?
Zmiz. Jdi se vysprchovat.
Karim.
Karime!
Trvalo to, než ses ozval.
Co chceš, Zulemo?
Chci...
Chci ti nabídnout to jediné, co můžu.
Tři miliony ukryté v Maroku.
Peníze, co tohle všechno začaly.
Penězi, kvůli kterým Hanbal zemřel,
prosím o odpuštění.
Nemusíš si mé odpuštění kupovat, už ho máš.
Ale škoda, co jsi napáchala mé sestře,
ji bude provázet do konce života.
Odpuštění si nekoupíš za tři miliony ani za deset.
Zabila jsi Hanbala.
Do konce života tě bude strašit ve snu.
Budeš žít v úzkosti
a možná i tu infekci v ústech
máš z toho. Starej se o své zuby, děvče.
Ať tě Alláh chrání.
Představenstvo schvaluje naše nová bezpečnostní opatření
a účinnost našeho boje s drogami.
Také navrhli způsoby integrace
jako účast na mezivězeňském turnaji
v běhu, boxu a basketbalu.
Zvolte si disciplínu
a každý z vás bude kapitánem týmu.
Bral bych box.
Třeba se přidá i Saray a rozmlátí hlavu někomu dalšímu.
Palaciosi, máš na starosti box.
Zarza si vezme basketbal a Checa běh.
Fabio.
Už mě to přestává bavit.
Jaký je tvůj životní plán?
Skončit tady a jít domů dívat se na televizi?
Je tu mnoho vězeňkyň bez sebevědomí a vyhlídek.
Když se jen jedna z nich vydá na správnou cestu,
udělali jsme něco pozitivního.
Zpátky do práce.
Jak je na tom tvoje žena?
Dítě je stabilní.
Pořád je v nemocnici.
Já přežívám na instantních nudlích.
Už mi z toho visí kůže.
Shodil jsem pět kilo.
Ty vypadáš dobře.
Máš spoustu energie.
Svědčí ti, když tě představenstvo chválí.
Ten úspěch je i tvoje zásluha.
- Neblázni. - Zvu tě na večeři.
Jako poděkování.
- Ne. - Proč ne?
Mirando, jsi neskutečně...
skvělá žena a nemyslím jen profesionálně.
Jsem ženatý,
ale pořád jsem muž.
Večeře s tebou by pro mě byla velmi riskantní.
Ale děkuji.
Tady nesmíš kouřit. Lidia to nesnese.
Fabio, děkujeme za pomoc,
ale od teď si poradíme.
Nevíme, co dělat s tím tělem.
Leopoldo, proboha!
Mělas ho nechat, kde bylo.
Encarno!
Promiň.
To nářadí patřilo Lidiinu bývalému manželovi.
- Románe. - Ano?
- Tvá matka brečí v koupelně. - Ano.
- Ahoj, Leopoldo. - Ahoj.
Zlato, tohle je Fabio.
Je to rodinný přítel. Přijel pro tátu.
My se ještě neznáme.
Ne, jsem známý Macareny.
Vzhledem k okolnostem bych byla radši,
kdybyste tu zůstali se mnou.
Domů jít nemůžete a nás sledují 24 hodin denně.
Děkuji, Lidie.
Uvařím večeři.
Vás zvu také, Fabio.
Viděla ho. Sakra, viděla ho!
Neviděla. Zmlkni.
To tělo je jediný důkaz, že jste Egypťana zabili.
Když ho nemůžeme vynést ven,
musíme vymyslet něco jiného.
Co navrhuješ?
Počkáme, až zmrzne a vyneseme ho po kusech.
Přijímáme přihlášky
do mezivězeňského turnaje.
Co tady jen tak ležíš?
Vstávej, máme nástup. Budeš mít potíže.
Není mi dobře.
Co se děje?
Mluvila jsi s Karimem?
Ano.
A?
Nápad koupit si naše životy nezabral.
Kdo má větší odvahu? Tvůj táta nebo bratr?
Proč?
Protože je po nás.
Jeden z nich bude muset odvést špinavou práci.
Změna plánu.
Krása.
Turnaje se může zúčastnit jen jedna soutěžící.
A jedna náhradnice.
Vyzkoušíme si vás tedy ve třech zápasech,
dvou semifinálových kolech a ve finále.
Místa jsou ještě
ve střední a lehké váze.
To je od 52 do 63 kil.
Pustili mě ze samotky.
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Sedni si a dívej se. - Dobře.
Zkušební zápasy budou mít tři kola o třech minutách.
První zápas? Charo Reinová, 61 kilo.
Proti Macareně Ferreirové, 52 kilo.
Do toho, blondýno!
Jeď, Maco, do ní! Neboj se!
Do toho! Miluju tě!
Jedna, dva, tři, čtyři, pět,
šest, sedm, osm, devět, deset.
Macarena Ferreirová postupuje do dalšího kola.
Ferreirová, Maca! Maca!
- Ano? - Zase je tu Fabio.
Právě přijel k domu soudkyně. Co máme dělat?
- Nechte ho jít dovnitř. - Ještě něco.
Román Ferreiro před 35 minutami odjel taxíkem.
Já vím, sleduji ho.
Zavolej, když se něco stane.
Dobře.
- Dobré ráno. - Ahoj, Mirando.
Ahoj, Castillo.
Děkuji, že jsi mi dala vědět o téhle návštěvě.
Že si Ferreiro vyžádal manželskou návštěvu se Zulemou
s tím, že mají důvěrný vztah, mě dost šokovalo.
Samozřejmě.
Arabská psychopatka a zaměstnanec katastru.
Pochybuju, že budou šukat.
Palaciosi.
- Ano. - Jde o vězeňkyni 587.
Myslíme, že by tento rozhovor mohl objasnit
případ Hanbala Hamadiho neboli Egypťana.
- Podezřelý je v místnosti. - To vidím.
Jde o Saray Vargasovou. Vyžádala si kaplana.
Omluvíte mě?
Už jde.
- A je to. - No teda, blondýno.
V tom ringu jsi to rozbalila.
Málem jsi ji zabila!
Trochu jsem se nechala unést.
Kdybys tak bojovala proti Zulemě. To by bylo něco.
Prásk za ten útěk, prásk za Yolandu,
další za tvůj potrat.
Taková svině.
Co by se tím změnilo?
Vůbec nic.
- No... - Nepomohlo by to.
Podívejte se na Saray. Zmlátila Valbuenu. A pomohlo to?
Ne.
Teď je na samotce a on je v nemocnici.
A tvůj problém se tím taky nevyřeší, Kudrnko.
To ne.
Měla jsi ho nahlásit.
To by taky nepomohlo.
Ale můžeš říct pravdu a pokusit se získat spravedlnost.
Na spravedlnost kašlu.
Protože to, co mi udělal, posralo nejhlubší část mojí duše.
Proč myslíš, že dávám nohy k sobě, když jdeš do postele?
Šukání jsem zbožňovala,
a teď se mi hnusí.
Ráda jsem se na sebe dívala do zrcadla, a teď to nemůžu vystát.
Stěží se tě dokážu dotknout.
Každý ráno vstanu
a snažím se smát,
vyprávět ty starý vtipy, co už mi vtipný nepřijdou.
Nejsou vtipný.
To je proto, že ten chlap
mi tady něco vypnul.
Už to nejsem já.
Spraví to spravedlnost?
Dost pochybuju.
Nemůžeš za to.
- Je na tom špatně. - Já vím.
Jak jí mám pomoct, Sole?
Co zmůžu? Mám říct, že Valbuenu zabiju?
To jsem jí řekla já.
Nechtěla jsem to udělat, ale...
Někdy lidem musíš říct, co chtějí slyšet.
Pojď do mé kanceláře.
Můžete na chvilku odsud?
Mám tu nějaké jednání.
Páni.
Změnil ses.
Kde jsi nechal své mokasíny?
Kvůli lidem jako ty jsem se hodně změnil.
Ta image drsňáka mě rajcuje.
Vždycky, když jsi přišel navštívit svou sestru,
říkala jsem si...
Co asi máš v kalhotách?
Máš v kapse...
raketu?
Nevěděl jsem, že máš existenční krizi.
To teď zjistíme.
Tancuješ rád?
Co?
- Dlouho jsem netancoval. - Jo?
Tak pojď blíž.
Blíž.
- Tak. - Něco mi řekni, Pipiolo.
Jsi panic?
Ne, pane.
Dobře, protože nám asi zkazí oběd.
Je tak tvrdý. Věděla jsem, že máš tajemství.
Že? Chci tě uvnitř.
Strč ho do mě.
Ano.
Co je s tou štěnicí?
Nemáme moc času.
Mluvila jsem s Karimem a vyjednávat nemůžeme.
Jeho rodina chce pomstu, ale já vím, co udělá on.
Do prdele!
Někdo mě tu špehuje.
Vědí, že budu potřebovat k zubaři.
Byla jsem u něj před třemi lety.
Je to správná frekvence?
Je na jednom podlaží s přímým přístupem na parkoviště.
Do hajzlu!
Ta děvka!
Neměl by kam utéct, takže tam nepůjde.
Ale naproti je o 400 metrů dál
budova s plochou střechou
ze které na mě může zamířit.
Karim byl v Sýrii a Libanonu odstřelovač.
To udělá.
Jak to můžeš vědět?
Lepší šanci mít nebude.
A ty ho zastavíš.
Sám. Schováš se na té střeše, než dorazí.
A jak ho mám zastavit?
Zastřel ho,
podřízni mu hrdlo, přehoď ho přes okraj...
Něco už vymyslíš.
Ale jdi tam sám.
Protože by bylo nebezpečné, kdyby se díval tvůj táta.
Že jo?
Nemůžu uvěřit, že je můj život v tvých neschopných rukách.
Tenhle neschopný idiot unesl tvého milence
a teď ho mám v mrazáku.
Líbánky jsou u konce. Ven!
Co to kurva je?
Sežeňte doktora, hned!
- Sázka? - Čtyřicet na Macarenu.
- A ty? - Třicet na Macarenu.
Chtěla jsi nás vidět?
Vyhoď je.
Obě víme, že to tady teď není lehké.
Dozorci, prohlídky, práskači...
Nejde tu prodat ani jeden gram.
A ty sis řekla o osm.
Anabel, dělali mi tracheotomii.
Neukazuj mi ten hnus.
Jasně, ty máš tracheotomii
a mojí mámě podvázali vaječníky.
Zdraví na prvním místě, že jo?
Proto budete moji drogoví pěšáci.
Jinak vám budou muset proplachovat ledviny
třikrát týdně
do konce života.
Anabel, já nemůžu zpátky na samotku.
- Je tam hrozně vlhko. - Neslyším tě, Tere.
Průdušky mám v háji. Už jsem dostala i zápal plic.
Brání ti zápal plic v prodávání drog?
Tady máš.
Dvacet pilulek a 20 gramů. Přines mi za ně 2 000 eur.
To nikdo nezaplatí. Je to moc.
Samozřejmě, že zaplatí.
Žádné drogy už tu nejsou, takže jsme ceny zvýšily o 500 %.
Jestli mají peníze, zaplatí. A jestli nemají,
vsadí si na box, aby je získaly.
A dostanu jejich prachy stejně.
Protože box kontroluje Anabel.
Tak běž prodávat, smažko.
Bambi.
Bambi...
O tomhle se manželka nesmí dozvědět.
Dlužíš mi moc peněz.
Nemůžeš mi to splatit jen drogama.
Pokusím se ti to splatit, Anabel.
Řeknu si o peníze našim, komukoli.
Dlužíš mi přes 5 000
a to každým dnem roste.
Dokud mi to nesplatíš, jsi má služka.
Co to je?
Nejdřív musíš přijít o svou důstojnost.
Kvůli ní bys jen víc trpěla.
Pojď sem.
Na kolena.
Umyj mi nohu.
Jazykem.
Dělej.
Zapomeň na sebeúctu a hrdost.
Nebudeš trpět.
Do toho.
Dobře.
Jsem na tebe pyšná.
- Tohle bolí? - Ano.
Máš absces, akutní zánět dásní...
Vážnou infekci.
Castillo, musí k zubaři.
Nehrajte si se mnou, doktore.
- Děláte si legraci? - Legraci?
- Dejte jí nějaký prášek. - Jasně.
Nemůžete ji vyléčit tady?
Potřebuje rozříznout a vyčistit dásně.
Uvědomujete si, že takováto infekce může být smrtelná?
A vy si uvědomujete, že se může zase pokusit o útěk?
To máte na starost vy.
Já určuji diagnózu a doporučuji převoz.
Jestli to pomůže,
taky k zubaři nechci.
Bojím se.
Jestli jet musí, pojede.
Ale ne dřív, než seženu 15 agentů a tři hlídky, co doprovodí konvoj.
A jestli nás chceš zase ochcat, budeš se muset snažit.
Ano?
Castillo, myslím, že to je únos, ale něco nesedí.
Co?
Dům v Sorie sledujeme už tři dny.
Žije tam ten chlap se svou ženou, ale na nákup chodí jen jeho žena.
Žádný pohyb, nic.
- Co máme dělat? - Běžte dovnitř.
- Určitě? - Ano.
A když tam ta holka nebude?
Co když tam je a on ji zabije zítra?
Saray Vargasová.
Saray?
Chtěla jste mě vidět.
Zdrávas Maria.
Milosti plná.
Co se děje, dcero?
Musím se vyzpovídat.
Nevím, jestli můj Bůh dokáže odpustit.
Všichni jsme děti Boží.
Odpouští vše a nikoho nesoudí.
Někoho jsem zabila.
Teda skoro.
A...
A pořád kradu,
lžu, rvu se...
beru drogy.
Rodina mě odvrhla.
Protože jsem lesba, otče.
Tyto věci Bohu nevadí, když se kaješ za své hříchy.
Chci se usmířit
s Bohem, se světem.
Chci mít klid, nic víc.
Modli se k Bohu, Vargasová. Přece to znáš.
Modli se k němu a on ti pomůže pokračovat.
Bůh pomáhá jen těm, kdo mají sílu jít dál.
Otče.
Modlete se za mě
a za mou duši, prosím.
Také se modli. Měj víru.
Carlosi, hledali jsme tě.
Kaplan mluvil se Saray na samotce.
Nevěděl jsem, že je věřící.
Všichni potřebují věřit.
Jen musíte být dost zoufalý.
- Saray je zoufalá. - Nic nevíme jistě,
ale kaplan si všiml jejího neobvyklého chování.
Samozřejmě nesmím prozradit její zpověď,
ale z její úzkosti bych řekl...
že by si mohla zkusit ublížit.
Tajnůstkaření si můžete odpustit, otče.
Proč mi neřeknete, co říkala?
Zmiňovala přímo sebevraždu, nebo jak?
Ne tak docela.
Ale říkala, že potřebuje odpuštění, aby měla klid.
Asi bychom ji měli hlídat.
Sebrat jí zipy, gumičky,
dát ji do nemocničního anděla
a vzít jí všechno, co by mohla naostřit nebo použít.
Chtěla jsem ji nechat svázat, aby se o nic nemohla pokusit,
ale asi bychom ji měli pustit ze samotky
a dát ji k vězeňkyni, které můžeme věřit.
Jestli můžu,
myslím, že by bylo logické
nechat ji vyšetřit psychologem na základě faktů
a ne deseti přikázání. Bez urážky, otče.
Na turnaj jsem se přihlásila,
protože je důležité účastnit se dění ve věznici.
A už mě nebaví, že mě pořád mlátí.
Moje holka mi to zpříjemní, že jo?
Až tě dolížu, bude z tebe albínka.
No tak.
Budeš mít svraštělou kůži.
- Nebuď nechutná! - Tak svraštělou.
Kde jsem byla?
Když jsem sem přišla, vážila jsem 54 kilo.
Byla jsem v depresi, měla pytle pod očima...
Teď mám o pár kilo víc, ale jsem spokojenější.
A už ani nikoho nechci zabít.
Když cvičím,
nepřipadám si jako exot ve žlutém oblečení.
Cítím se normálně.
Hej! Takhle cvičím já.
Dám si sendvič s tuňákem
Sendvič s tuňákem, sendvič s tuňákem
- Dej mi ho - Chytni ji tam
- Sem s tím - Hej, hej!
Sem s tím
Hej, hej!
- Sem s tím - Hele, dej mi ho!
Bum, bum, bum! Dej ho sem
Sendvič s tuňákem! Dej mi ho!
Sendvič s tuňákem! Dej ho sem!
Sendvič s tuňákem!
No tak. Čistá práce.
Proč nezkusíš strávit noc s Kudrnkou o samotě?
Jako líbánky. Sladké a v soukromí.
Myslíš, že po tom, co ji znásilnil,
bude chtít líbánky?
Dělat čuňačinky?
- Ne. - Já mluvím o romantice.
Objetí, pozornost, něha.
Nikdo neví, co dělat, když ti znásilní přítelkyni,
ale něco udělat musíš.
Nebo ji nemáš ráda?
Jasně že mám, Sole.
Ale nevím.
Můžu předstírat bolest na hrudi
a strávit noc na ošetřovně na pozorování.
Tak já jdu. A ne kvůli tobě, děvče.
To ne, sestro! Odcházíš?
Vezmi si můj dezert.
To je hezký, děkuju.
Chci se omluvit za to předtím.
Ne, to já se chci omluvit.
- Ne. - Ano, protože to byla moje vina.
Vím, že... Nechápala jsem, že žena potřebuje,
aby ji někdo chránil a bránil.
Tak to je, ať jsi heterosexuálka, bisexuálka,
lesbička, hermafrodit,
ať už tady nebo v Sevastopolu, a ne...
Teda nevím, kde Sevastopol je,
ale máš pravdu.
Ukážu ti, kde je.
Naučíš mě zeměpis?
- Ano. - Jo?
A cokoli dalšího.
- Maco... - Ale ty a já.
- Samy. - Maco...
Jednou v noci. Půjdeme na to pomalu.
Sladce a něžně, láskyplně.
Budeme se objímat.
A...
To, co ti ten parchant vypnul v hlavě,
spravíme.
Nejsem elektrikář, ale spravím to.
Slibuji.
To bych ráda.
- Ano? - Ale jsme ve vězení.
Tady nejsou líbánková apartmá.
Třeba tě překvapím.
Vážně?
Uprav se. Máme rande.
Románe, jdu ven.
Po tom, cos mi řekl, bych měla od případu odstoupit.
Momentálně nejsem schopná být nestranná, férová ani nic jiného.
A nezapomeň, že jestli ten případ dostane do ruky jiný soudce,
nejspíš půjdeš za mříže.
- To víš, ne? - Ano.
Děkuji, Lidie.
Mohla bych se zeptat, kde je Hamadiho tělo,
ale nechci to vědět.
Od smrti mé dcery je to poprvé,
co jsem mohla spát víc než tři hodiny.
Protože vím, že je její vrah mrtvý.
Kdybych ho mohla zabít já, udělala bych to.
Nechci, aby se ti něco stalo. Slyšíš mě?
Já vím.
Žádné známky zmatenosti,
nezměněné vnímání.
Testy na drogy jsou negativní.
Co se stalo, Vargasová? Proč jsi tak brutálně napadla Valbuenu?
Protože se mi chtělo.
Jsem tvůj doktor. Zajímá mě jen tvé dobro.
Pomohlo by, kdybys řekla, co se stalo.
Bude ti to jedno. Nic s tím neuděláš.
Jasný? Nic s tím neuděláš.
Vážně to chceš vědět? Fajn. Řeknu ti to.
Valbuena znásilnil Kudrnku!
Znásilnil ji!
Znásilnil ji.
A teď co?
Co uděláš? Pustíš mě a zmlátíme ho znova?
Nebo ho pošlem na terapii?
Neuděláš nic.
- Víš určitě, o čem mluvíš? - Ano.
Musím přehodnotit svou diagnózu.
Pravděpodobně jsi utrpěla paranoidní schizofrenickou příhodu
- s agresivním výbuchem. - Naser si!
Ale až se přeneseš přes ten zmatek v hlavě,
uvidíš, že je Valbuena dobrý chlap. Slibuji.
Ne. Nedávej mi léky. Nic mi nedávej!
Do prdele!
- Je to jen na uklidnění, nic víc. - To ne.
Nic mi nepíchej! Ne!
- Uklidni se. - Ty parchante!
- Jdi do prdele! - Uklidni se.
Ty parchante. Ne!
Je to jen sedativum.
Rozjasní se ti.
- Jsi ničema. - To nic.
Ahoj, drahoušku.
Potratila jsem.
Moc mě to mrzí.
Moc.
Hned přijedu.
Ne.
Ať tě to ani nenapadne.
A nechoď ani domů.
Chci, abys zmizel, Carlosi.
Dobře.
Na klinice budu ještě jeden den, aby mi vyčistili dělohu.
Než se vrátím, chci všechny tvé věci z domu pryč.
Už tě nechci nikdy vidět.
Nikdy.
Jít po cestě dobra je tak těžké.
Zvlášť pro nás.
Nedokonalé.
Můžeš se snažit bojovat...
MORFIUM
...se svými pudy,
ale realita...
tě na cestu dobra nepustí.
Znovu a znovu.
Až ti jednoho dne dojde,
že tvou snahu nikdo neocení.
Zbytek světa a ti dobří
nikdy neucítí a nepochopí
tvé zoufalství a bolest.
Dojde ti, že nejlepší...
Že to nejlepší je se vzdát.