Anna. Elsa.
O chvíľu do postele.
O-ou. Princezná sa chytila do zlej kliatby snežného škriatka.
Rýchlo, Elsa! Vyrob princa! Fešáka!
Ale nie! Aj princ sa chytil.
Prečo myslieť na nebezpečenstvo, keď ste zamilovaní?
Anna.
Bozkávaním les nezachránime.
Stratené víly kričia.
Aký zvuk vydáva žirafa?
To je fuk. Prebudili kráľovnú víl,
ktorá prelomí kliatbu a všetkých zachráni!
A potom sa všetci vezmú!
Na čo sa hráte?
Na začarovaný les.
Princ a princezná...
Taký začarovaný les som ešte nevidel.
Ty si videl začarovaný les?
Počkaj, čože?
Videl. Raz.
A ešte si nám to nikdy nepovedal?
Nuž, môžem vám to povedať teraz, ak...
-Dobre. Teraz. -Povedz nám to teraz.
Si si istý?
Je čas, aby sa to dozvedeli.
Neskôr si postavíme veľkého snehuliaka.
Ak sa upokoja a budú počúvať.
Ďaleko
na úplnom severe
stál veľmi starý a veľmi začarovaný les.
Ale jeho čary boli iné než kúzla škriatkov a stratených víl.
Ochraňovali ho tí najmocnejší duchovia,
duch vzduchu,
ohňa,
vody
a zeme.
Ale bol to aj domov tajomných Northuldranov.
Mali Northuldrania čarovnú moc ako ja?
Nie, Elsa. Nemali čarovnú moc.
Len využívali dary lesa.
Žili celkom inak než my,
ale aj tak nám sľúbili priateľstvo.
Na jeho počesť im váš starý otec kráľ Runeard vybudoval obrovskú priehradu,
aby posilnil ich vody.
Bol to dar mieru.
To je fakt veľký dar mieru.
A ja som mal tú česť ísť do lesa na jeho oslavu.
Narovnaj sa, Agnarr.
Vôbec som nebol pripravený na udalosti toho dňa.
Prestali sme byť opatrní.
Boli sme očarení.
Bolo to také...
čarovné.
Ale stalo sa niečo zlé.
Napadli nás.
Postavte sa za mňa.
Bola to brutálna bitka.
O vášho starého otca...
Otec!
...sme prišli.
Boj rozhneval duchov.
Pozor!
Obrátili svoju mágiu proti nám všetkým.
Začul som ten hlas
a niekto ma zachránil.
Duchovia vraj potom zmizli.
A les pohltila mocná hmla.
Nikoho nevpustila dnu.
A v tú noc som sa vrátil domov ako kráľ Arendelle.
Ach, papa, to bolo veľkolepé.
Ľúbim toho, kto ťa zachránil.
Kiežby som vedel, kto to bol.
Čo sa stalo s duchmi?
Čo je teraz v lese?
Neviem.
Stále je tam hmla.
Dnu sa nikto nedostane.
A nikto odvtedy nevyšiel von.
Takže sme v bezpečí.
Áno.
Ale les sa môže znova prebudiť.
A musíme byť pripravení na každé nebezpečenstvo, ktoré z neho príde.
A čo keby sme teraz popriali vášmu otcovi dobrú noc?
Ale ja mám ešte kopu otázok.
Nechaj si ich na ďalší večer, Anna.
Vieš, že nie som taká trpezlivá.
Prečo nás Northuldra vlastne napadla?
Kto napadne toho, kto ho obdaroval?
Myslíš si, že les sa znova prebudí?
To vie len Ahtohallan.
Okta-ho-kto?
Keď som bola malá,
mama mi spievala pieseň o výnimočnej rieke zvanej Ahtohallan,
ktorá vraj pozná všetky odpovede o minulosti.
O tom, čoho sme súčasťou.
Páni.
Zaspievaš nám ju? Prosím?
Dobre.
Pritúľte sa.
Oprite sa.
Tam, kde vietor
Severný
S riekou k moriam
Nesú detské sny
Spi, môj poklad, v bezpečí
Aj rieka pozná, kto je čí
V tých vodách jej
Hlbokých
Ten, kto hľadá
Nájde pravdu v nich
Vnímaj hudbu dôvernú
No pozor daj si na hĺbku
Viem, rieka spieva všetkým nám
A každý tón jej kúzlo má
S ňou môžeš, ak jej veríš, rásť
Svoju tvár v zrkadle nájsť
ĽADOVÉ KRÁĽOVSTVO II
Tam, kde vietor
Severný
Fúka nocou
Tajné živé sny
Čo je cenné, to si stráž
Veď vieš, že tu
Svoj domov máš
Vaša výsosť.
Sú pripravení.
Prepáčte.
Už idem.
Počuli ste to?
Čo?
Ale nič.
Užívaš si nový permafrost, Olaf?
Žijem svoj sen, Anna.
Tak veľmi si želám, aby to vydržalo navždy.
Ale zmena nás láka svojou krásou.
Čože?
Odpusť mi. Zrelosť zo mňa robí básnika.
Povedz, si staršia, a teda vševedúca,
trápi ťa niekedy predstava,
že nič nie je trvalé?
Nie.
Vážne?
Páni. Neviem sa dočkať, kedy budem prastarý ako ty
a nebudem sa musieť trápiť dôležitými vecami.
Tak som to nemyslela.
Netrápim sa, lebo,
nuž, mám teba a Elsu a Kristoffa a Svena
a brány sú otvorené
a už nie som sama.
Dnes, keď vietor zas fúka tak rázne
Ja vek neberiem vážne
Biele mraky lietajú na tratiach jesenných
Z tekvice sú iba zvyšky a mláka
Pravda smutnejšia je, než by kto čakal
Spoľahnúť sa musím vždy na ostatných
Viem, čas nič nezmení
Vždy keď tvoju dlaň v mojej mám
Čas vie a my s ním
Spolu dokopy je nám fajn
Jak múr z kameňov, aj noc vie byť dňom
Tie veci pravdou sú!
Čas nič nezmení
Veď každej chvíli vždy dám, čo mám
Už zas padá suché lístie
Sven, ja mám pocit, že je to isté
Ako vravíš, dnes je čas, keď kľaknúť na koleno mám?
Ja viem, že nemám vlohy na také plány
A prsteň nosiť niečo mi bráni
Romantické veci ale musím zvládnuť sám!
Viem, čas nič nezmení
Ani lásku, čo cítim k nej
Čas vie a my s ním
Spolu byť je tak zábavné
Vždy, keď viem, čo chcem
Tak to dokážem
Hneď na prvýkrát to dám!
Však?
Čas nič nezmení
Sven, zo srdca jej dám, čo mám
Už vietor dvíha
Čo na zemi len voľne leží
Vždy aj k nám príde
Práve to, na čom nám nezáleží
Dni sú tak iné
Ten čas už musel prísť
Zas mám zmraziť moment
Keď ísť von môže byť tak úžasné
Už vietor fúka trochu rázne
Starší zdáte sa a to je mi zvláštne
A tie mraky lietajú
Na tratiach jesenných
Hojnosť a smiech vždy k nám určite príde
Tu vždy veľa ľudí sa zíde
Naša vlajka na stožiari vždy nech krásne plápolá!
Nech krásne plápolá
Vždy krásne plápolá Nech krásne plápolá
Čas nič nezmení
Otoč sa a zas utečie
Čas vie a my s ním
Aká budúcnosť v nás už znie
Šťastie nájde nás Všetkých zas a zas
Pravda je pravdivá
Čas nič nezmení
Každej chvíli vždy dám, čo mám
Tej chvíli dám, čo mám
-Tej chvíli dám, čo mám -Tej chvíli dám, čo mám
Tej chvíli vždy dám, čo mám
Dobre. Lev?
Medveď grizzly?
-Príšera? -Hnedý medveď?
-Naštvaná tvár? -Čierny medveď?
Hans?
-Nenapraviteľná príšera? -Najväčšia chyba v tvojom živote?
Ani ťa nepobozkal?
Zloduch!
Všetci sme to trafili.
Dobre, Olaf, si na rade.
Dobre.
Odkedy viem čítať, je to oveľa ľahšie.
Bleskové kolo, chlapci proti dievčatám.
Dobre, som pripravený, pripravený.
Začni.
Jednorožec.
Zmrzlina!
Hrad! Oaken!
Čajník! Myš!
Elsa!
Olafovi by sme mali zakázať meniť tvar.
To je jedno. Toto bude brnkačka.
Dve sestry, jedna myseľ.
-Ďakujem. -Dobre.
Ideme.
Zvládneš to, Elsa.
Kedy chceš.
Predveď to telom.
Nič?
Vzduch? Strom? Ľudia?
Stroľudia? To nie je slovo.
Chlap s lopatou? Zuby?
Umývanie riadu?
-Polárny medveď? -Hej.
Prepáč.
Musíš mi niečo dať.
Znepokojená?
Nesústredená?
Ustarostená? Zdesená? Vyľakaná?
No tak, rozhodne vyzeráš vyľakane.
-Vyhrali sme. -Odveta?
Vieš čo? Asi to zabalím.
Si v poriadku?
Len som unavená.
Dobrú noc.
Áno, aj ja som unavený.
A Sven sľúbil, že mi dnes prečíta rozprávku.
Však, Sven?
Sľúbil som?
Si skvelý bruchovravec!
Ako keď sa tváriš, že si Kristoff a vravíš:
"Musím sa porozprávať s kameňmi o svojom detstve a tak."
Čo keby ste začali bezo mňa?
Nevyzerala Elsa čudne?
Vyzerala ako Elsa.
To posledné slovo ju celkom rozhodilo. Čo to bolo?
-Neviem. -Nie. Nie.
Neviem, ale...
"Ľad?" Ale no tak!
Nedokázala zahrať ľad?
Mala by som ísť za ňou.
Ďakujem, zlatko. Ľúbim ťa.
Aj ja ťa ľúbim.
V pohode.
Ďalej.
Áno. Niečo sa stalo.
-S tebou? -Nie, s tebou.
Máš na sebe mamin šál.
To robíš, keď sa niečo deje.
Dotkli sme sa ťa?
Mrzí ma, ak áno.
Vieš, málokto je v skutočnosti dobrý v rodinných hrách.
Tak to skrátka je.
Nie, o to nejde.
Tak o čo?
Je tu ten...
Len nechcem všetko pokaziť.
Čo všetko? Ide ti to výborne.
Elsa, kedy sa budeš vidieť tak, ako ťa vidím ja?
Čo by som bez teba robila?
Vždy tu pre teba budem.
Viem, čo potrebuješ.
-No tak, poď sem. -Čože?
Mama by povedala: "Pritúľte sa, oprite sa."
Tam, kde vietor
Severný
S riekou k moriam
Nesú detské sny
Viem, o čo sa snažíš.
Spi, môj poklad, v bezpečí
Aj rieka pozná, kto je čí
Ja ťa vnímam
Ako znieš
Niekto má problém
Kým iný nie
To je dôvod cítiť iba veci blízko mňa
Nechcem blúzniť Táto noc je viac než záhadná
Nie si ty hlas
Si snáď len v uchu zvonením
Skúšam to márne
Len si zvoň
Čo spoločné mám s tým?
Zmier sa s tým, kto má tu byť, už miesto pri mne má
To húkanie je trápna hra a zbytočne ju hráš
Chcem lietať, mať krídla A túžby, to si píš
S tebou odísť bol by risk, viem, že nechcem niekam ísť
Do neznáma ísť
Do neznámych miest
To, čo túžim nájsť
Vrav, čo tu chceš
Že vôbec nedovolíš spať
Možno skúšaš, čo zvládnem
Odkiaľ ideš, tam sa vráť
Či snáď si prízrak z diaľky
Možno skoro ako ja?
Čo vie aj viac
Kde byť v túto chvíľu mám?
Každý deň je trocha ťažší
Vždy keď cítim silu rásť
Snáď vo svete nájdem to, čo túžim nájsť
Do neznáma ísť
Do neznámych miest
To, čo túžim nájsť
Si tu blízko? Som ti známou?
Nechcem viac slov Radšej sprav šou!
Kam to odchádzaš? Keď bol dôvod prísť
Ako mám za tebou
Do neznáma ísť?
Vzduch, oheň, voda, zem.
Voda!
Vzduch zúri, žiadny oheň, žiadna voda.
Ďalšia bude zem.
Musíme utiecť.
Bude to v poriadku. Evakuujte sa k útesom.
Ale nie! Rozfúka ma!
Mám ťa.
Áno. Všetci sú vonku a v bezpečí.
Tu máš. Vezmi si ju.
Si v poriadku, Olaf?
Ach, áno. Toto nazývame:
"Maj pod kontrolou, čo sa dá, keď sa všetko vymklo spod kontroly."
Dobre, nerozumiem tomu.
Počula si hlas a nenapadlo ti povedať mi to?
Nechcela som, aby si sa trápila.
Sľúbili sme si, že sa nebudeme uzatvárať.
Tak mi povedz, čo sa deje.
Prebudila som magických duchov v začarovanom lese.
Fajn, rozhodne som nečakala, že povieš toto.
Počkaj. Začarovaný les?
-Ten, pred ktorým nás varoval otec? -Áno.
Prečo si to spravila?
Kvôli tomu hlasu.
Viem, že to znie bláznivo,
ale verím, že ten, kto ma volá, je dobrý.
Ako to môžeš povedať? Pozri sa na naše kráľovstvo.
Ja viem. Ale moje schopnosti to cítia.
Ja to cítim.
Dobre.
Ale nie. Čo teraz?
Trollovia?
Kristoff! Chýbal si nám!
Pabbie.
S vami dvomi sa človek nikdy nenudí.
Dúfam, že si pripravená na následky, Elsa.
Nahnevaní čarovní duchovia nie sú pre strachopudov.
Prečo sú stále nahnevaní?
Ako to všetko súvisí s Arendelle?
Pozrime sa, čo uvidím.
Minulosť nie je taká, ako sa zdá.
Zlý čin musí byť napravený.
Arendelle nie je v bezpečí.
Pravda musí vyjsť najavo.
Bez toho
nevidím žiadnu budúcnosť.
Žiadnu budúcnosť?
Keď človek nevidí žiadnu budúcnosť,
môže urobiť len to najsprávnejšie.
To najsprávnejšie je, aby som šla do začarovaného lesa
a našla ten hlas.
Kristoff, môžem si požičať tvoj voz a Svena?
Tá myšlienka sa mi veľmi nepozdáva.
-Nepôjdeš sama. -Anna, nie.
Mňa ochráni moja moc. Teba nie.
Prepáč, ale vyliezla som na Severnú horu,
prežila ľadové srdce, zachránila ťa pred svojím ex,
a to všetko som dokázala bez moci, takže, chápeš, idem.
Aj ja. Budem šoférovať.
Ja prinesiem občerstvenie!
Postarám sa o vašich ľudí.
Dozri, aby nevstupovali do kráľovstva, kým sa nevrátime.
Samozrejme.
Poďme im to povedať.
Anna, mám o ňu strach.
Vždy sme sa báli, že Elsina moc je pre tento svet priveľká.
Teraz sa musíme modliť, aby stačila.
Nedovolím, aby sa jej niečo stalo.
Koho zaujímajú zábavné fakty?
Mňa. Dobre.
Vedeli ste, že voda má pamäť?
Mnohí to rozporujú, ale je to pravda.
Vedeli ste, že do mužov udrie blesk šesťkrát častejšie?
Vedeli ste, že keď sú gorily šťastné, grgá sa im?
Vedeli ste, že za deň žmurkneme štyrimiliónkrát?
Vedeli ste, že vombat kaká kocky?
Vedel si, že tichý spánok na dlhých cestách zabraňuje šialenstvu?
-To nie je pravda. -Je.
-Je to pravda. -Rozhodne.
Nie, je to pravda.
Teda, to bolo jednohlasné.
Ale keď sa vrátime domov, preverím si to.
Obaja zaspali.
Čo by si chcel robiť?
Sven, povez nás ďalej, dobre?
-Anna. Anna? -M-hm?
Spomínaš si na našu prvú spoločnú cestu,
keď som povedal, že si sa zbláznila, keď si chceš vziať muža, čo nepoznáš?
Počkaj, čože? Zbláznila?
Nepovedal si, že som sa zbláznila. Myslíš si to?
Nie. Povedal.
Bola si...
Nie bláznivá.
Samozrejme.
Len naivná.
Nie naivná. Len nováčik v oblasti lásky. Tak ako ja.
A keď si nováčik, vždy na to ideš nesprávne.
Takže hovoríš, že som pre teba nesprávna.
Čože? Nie, nie. Nevravím, že si nesprávna, ani bláznivá.
-Kristoff, prestaň. Prosím. -Dobrý nápad.
Počujem ho. Počujem ten hlas.
Naozaj?
Olaf, vstávaj.
Páni.
Čo to...?
Sľúb mi, že to spravíme spolu, áno?
Sľubujem.
To nič.
Vedeli ste, že začarovaný les je miestom transformácie?
Netuším, čo to znamená,
ale neviem sa dočkať, čo to spraví s každým z nás.
-Hej! -Čo to je?
-Netlač na mňa. -Prestaň.
Je to príliš rýchle.
Čo to bolo?
Nie. Nie, nie, nie.
A sme tu uväznení. To sme asi mohli očakávať.
Tento les je nádherný.
Priehrada. Stále stojí.
Bola vo vízii deda Pabbieho.
Ale prečo?
Neviem, ale stále je funkčná. Vďakabohu.
Ako to myslíš?
Nuž, ak by sa prelomila,
vytvorila by obrovskú prívalovú vlnu, čo by odplavila všetko na tomto fjorde.
Všetko?
Ale na tomto fjorde je Arendelle.
Arendelle sa nič nestane, Anna. Všetko bude v poriadku.
Poď ku mne.
Vieš, za iných okolností by to tu bolo veľmi romantické.
Nemyslíš?
Za iných okolností?
Akože keby si tu bol s niekým iným?
Čo? Nie! Nie. Myslím tým...
-Ak sa odtiaľto nedostaneme... -Počkaj, čo?
Nemyslíš si, že sa odtiaľto dostaneme?
Nie. Nie!
Teda, nie, dostaneme sa odtiaľto.
Teda, technicky sú naše šance trochu komplikované, ale...
Ak by sme zomreli...
-Myslíš si, že zomrieme? -Nie! Nie, nie, nie.
-Kde je Elsa? -Raz určite zomrieme.
-Prisahala som, že ju neopustím. -V najbližšom čase určite nezomrieme.
-Elsa! -Ale umrieme v ďalekej budúcnosti.
Nepoučuj ma.
Elsa!
Tu si.
-Si v poriadku? -Nič mi nie je.
Fajn, dobre.
Kde je Olaf?
Anna?
Elsa?
Sven?
Samantha?
Samanthu ani nepoznám.
To je normálne.
Čo to bolo?
Samantha?
Jedného dňa všetko zmysel dá mi
Ako starší hádam pochopím
Kým príde ten pravý deň Snáď to v zdraví prežijem
Veď stačí, ak je všetko, ako má byť!
Budem vedieť, na čo sa ma spýtaš
A na všetko hneď správne odpoviem
Kým príde ten pravý deň Bez strachov to prežijem!
Kým okolo je všetko, jak má byť
Tak prepáčte
Pochopím ako starší
Že kde miesto vo svete mám
Budem v bezpečí Aj pri hrôzach najväčších
Keď deň mi vtlačí svoju odvrátenú tvár
Keď budem starší, všetko zmysel dá mi
Žiadne stresy ani napätie, len kľud
Budem lúštiť počasie
Robiť všetko, čo len smiem
Veď keď si starší
Absolútne všetko zmysel má!
Je to v pohode.
Olaf!
Ahojte, decká.
Zoznámte sa s duchom vetra.
Z cesty!
Asi mi bude zle.
Pozdržal by som ti vlasy, ale neviem, kde mám ruky.
Hej! Prestaň!
Elsa!
Pusť ju!
Anna, opatrne!
Je to moja sestra!
Princ Agnarr!
Za Arendelle.
Pozor!
Otec!
Si v poriadku?
Nič mi nie je.
Čo to je?
Vyzerajú ako momentky z minulosti.
Čo si to spomínal, Olaf?
To, že...
Moja teória o tom, že pokročilé technológie sú našou spásou aj zatratením?
Nie, nie tá. Tá o...
-Tá o uhorkách? -Nie.
Tá o vode.
Áno. Voda má pamäť.
Voda, ktorá nás vytvára, prešla pred nami minimálne 4 ľuďmi
a/alebo zvieratami.
A všetko si pamätá.
Vietor sa vrátil.
Rozkošné.
Myslím, že ťa nazvem Víchor.
Ideš ho.
-Ahoj. -Nie si ty zvedavý?
Už máš lepšiu náladu?
Otec. To je otec.
To dievča.
Zachraňuje ho.
Je z Northuldry.
Čo to je?
Olaf, za mňa.
Čo s tým budeš robiť?
Netuším.
Zlož zbraň.
A vy zložte svoje.
Arendellskí vojaci?
Vyhrážate sa mojim ľuďom, poručík?
Narúšate môj priestor, Yelena?
-Prečo je mi ten vojak známy? -Nie, nie, nie.
Poručík!
Vezmite meč!
To bola mágia.
Videli ste to?
Isteže som to videla.
Vybrala si si príjemné, chladné privítanie.
Celý čas tu boli uväznení?
-Áno. -Čo budeme robiť teraz?
Ja to zvládnem.
Ahojte, som Olaf.
Prepáčte. Áno, šaty ma dosť obmedzujú.
Určite sa pýtate, kto sme a prečo sme tu.
Je to veľmi jednoduché.
Začalo sa to dvomi sestrami.
Jedna sa narodila s čarovnou mocou.
Jedna bez moci.
Ich láska k snehuliakom bola nekonečná.
Anna, nie! Príliš vysoko!
Bum!
Mama! Papa! Pomoc!
Tresk! Všade sa zabuchli dvere.
Sestry sa rozdelili.
Ale aspoň majú rodičov.
Rodičia zomreli.
Ahoj. Som Anna. Vezmem si muža, ktorého som práve stretla.
Elsa vybuchne! Sneh! Sneh! Bežte!
V mojich snehových vločkách koluje mágia.
Ožil som.
Ľadový palác pre jedného. Ľadový palác pre jedného.
Odíď, Anna.
Moje srdce.
Dobrý bože.
Len čin pravej lásky ťa zachráni.
Tu je bozk pravej lásky.
Nezaslúžiš si ho.
Vieš čo? Ja som ten zlý.
Čože?
A Anna zamrzne na večnú smrť.
Ach, Anna.
A potom rozmrzne!
Ach, a potom Elsa prebudila čarovných duchov
a museli sme odísť z kráľovstva.
Našou jedinou nádejou je teraz zistiť pravdu o minulosti,
ale netušíme, ako na to,
aspoňže Elsa počuje hlasy, to je naša výhoda.
Nejaké otázky?
Myslím, že to pochopili.
Naozaj si kráľovná Arendelle?
Som.
Prečo by príroda obdarila človeka z Arendelle mágiou?
Možno aby odčinili skutky vašich ľudí.
Moji ľudia sú nevinní.
Nikdy by sme vás nenapadli prví.
Nech sa ukáže pravda.
Zdravím. Prepáč.
Čo to robíš?
To je ono. Poručík Mattias!
Knižnica, druhý portrét zľava.
Boli ste oficiálny strážca nášho otca.
Agnarr.
Čo sa stalo s vašimi rodičmi?
Loď našich rodičov sa potopila v Južnom mori
pred šiestimi rokmi.
Vidím ho. Vidím ho vo vašich tvárach.
Naozaj?
Vojaci.
Možno sme zostarli, ale stále sme silní.
A hrdo slúžime Arendelle.
Počkajte. Prosím.
Niekto ma sem privolal.
Ak by som ho našla,
iste bude mať odpovede, ktoré nám pomôžu oslobodiť tento les.
Verte mi, chcem len pomôcť.
Veríme len prírode.
Keď prehovorí príroda...
...počúvame.
Všetko to pochopím, keď budem starší.
Duch ohňa!
Všetci ustúpte!
Bežte k rieke!
Nie! Nie! Nie! Soby! Tadiaľ neujdú!
Poďme, Sven!
Privedieme ich.
Elsa! Uteč odtiaľ!
Nie, nie, nie.
Elsa!
Poďme, kamoš, my to zvládneme.
Anna!
Vezmi ju odtiaľto.
Nie! Elsa!
Všetci sa na nás pozerajú, však?
Máš pre mňa radu?
Nič?
Mala by som vedieť, čo to znamená?
Aj ty to počuješ.
Niekto nás volá.
Kto to je? Čo máme robiť?
Dobre, stále na sever.
Elsa!
-Vďakabohu! -Anna.
-Si v poriadku? -Čo si to spravila?
Mohla si zomrieť. Nemôžeš ísť za mnou do ohňa.
Ak nechceš, aby som za tebou šla do ohňa, nebež doňho.
Nie si opatrná, Elsa.
Prepáč. Si v poriadku?
Bolo mi už aj lepšie.
Viem, čo potrebuješ.
Odkiaľ máte tú šatku?
To je šatka z Northuldry.
Čože?
Patrila jednej z našich najstarších rodín.
Bola našej mamy.
Elsa.
Vidím to.
To je mama.
V ten deň zachránila otcovi život mama.
Naša mama bola z Northuldry.
Voláme sa Northuldra.
Sme ľudia Slnka.
Sľubujem vám, že oslobodím tento les
a obnovím Arendelle.
To je dosť veľký sľub, Elsa.
Oslobodíš les? Páni.
Prepáč.
Ja len, že niektorí sme sa tu narodili, ešte nikdy sme nevideli jasnú oblohu.
Chápem.
-Volám sa Ryder. -Kristoff.
Zase som počula ten hlas.
Musíme ísť na sever.
Ale teraz v noci chodia po severe zemskí obri.
Môžete odísť ráno.
Som Honeymaren.
Honeymaren, urobíme, čo sa bude dať.
Niečo sa vás opýtam.
Ako sa vyrovnávate
s čoraz väčšou zložitosťou myšlienok, ktorá prichádza s dospelosťou?
Geniálne!
Hovoriť s dnešnými mladými je také osviežujúce.
Naša budúcnosť je v šikovných rukách.
Ale nie, nie. Nežuj to.
Nevieš, do čoho som stúpil.
Neviem si získať jej pozornosť. Ani povedať tie správne slová.
Tak to máš šťastie.
O ženách nič neviem.
Ale viem, že máme úžasný spôsob žiadania o ruku.
-Začnime a do úsvitu budeme pripravení. -Naozaj?
Najlepšie je, že tam bude veľa sobov.
Hej, tam doma...
Pracuje Halima stále v Hudson's Hearth?
Áno.
Naozaj? Ja vydatá?
M-mm.
Ach, páni. Prečo z toho nemám dobrý pocit?
Kto vám ešte chýba?
Môj otec. Zomrel dávno predtým.
Bol to skvelý muž.
V Arendelle nám zabezpečil skvelý život.
Ale naučil ma, aby som dobré nebral ako samozrejmosť.
Hovorieval: "Buď pripravený.
"Keď sa ti bude zdať, že si našiel svoju cestu, život ťa nasmeruje inam."
Čo vtedy treba robiť?
Nevzdať sa. Isť krok za krokom a...
Urobiť to najsprávnejšie?
Áno. Správne.
Chcem ti niečo ukázať. Môžem?
Poznáš vzduch, oheň, vodu a zem.
Áno.
Ale pozri, je tu aj piaty duch,
ktorý vraj má byť spojením medzi nami a mágiou prírody.
Piaty duch?
Niektorí vraj počuli jeho volanie v deň, kedy les padol.
Môj otec ho počul.
Myslíš, že to on ma volá?
Možno. Žiaľ, to vie len Ahtohallan.
Ahtohallan.
Vnímaj hudbu dôvernú
No pozor daj si na hĺbku
Prečo všetky uspávanky vždy varujú pred niečím hrozným?
Vždy nad tým premýšľam.
Zemskí obri.
Čo robia tu dole?
Skryte sa.
Idú sem!
Pre toto sa nemáme hrať s ohňom.
Nedokážem sa na teba hnevať. Prečo si taký rozkošný?
Prosím, povedz, že si nechcela ísť za nimi.
Čo ak ich dokážem upokojiť, tak ako vietor a oheň?
A čo ak ťa rozdrvia skôr, než sa o to čo i len pokúsiš?
Pamätaj si, že cieľ je nájsť ten hlas,
zistiť pravdu a vrátiť sa domov.
Hej, decká. To bolo tesné.
Ja viem.
Obri ma vycítili. Možno sa sem vrátia.
Nechcem zasa ohroziť ostatných.
A máš pravdu, Anna.
Musíme nájsť ten hlas.
Odchádzame.
Dobre. Odchádzame.
Ja len...
Počkať. Kde sú Kristoff a Sven?
Ach, áno. Tuším odišli s tým Ryderom a niekoľkými sobmi.
-Odišli? -M-hmm.
Len tak, nič nepovedali?
Kto by rozumel ľuďom?
Mám sa cítiť takto trápne?
Ach, áno. Rozhodne.
Všetci ste pripravení?
Pripravený!
Zišla by sa mi generálka.
Zbožňujem lásku.
Počkaj. Aj ty hovoríš za nich?
Áno.
Ako keby som počul, čo si myslia.
Áno. A potom to skrátka povieš.
A potom to skrátka povieš.
Dobre. Už ide.
Princezná Anna z Arendelle,
moja odvážna, nebojácna, rusovlasá láska.
Vydáš sa za mňa?
Nie.
Princezná odišla s kráľovnou.
Čože? Počkať, čo? Čo?
Nešla by som za nimi. Už sú dávno preč.
Dávno preč?
Takže, áno.
Ideme na západ na Lichen Meadows.
Ak chceš, môžeš ísť s nami.
Hej. Vážne ma mrzí, že...
-Nie, to nič. -Áno. Hej.
Dobre, idem sa baliť. Ideš so mnou?
Ja len... Áno, prídem za tebou.
Dobre, vieš, kam ideš, však?
-Áno. Áno. -Hej.
Lesy poznám.
Soby sú lepšie než ľudia
Sven, láska trápi nás
Si človek, tak cíť
Veď snáď na to máš cit
No tak, Kristoff
Váž si, čo máš
Už preč si zas
Až tam na dráhach rýchlych ciest
Tak sám som stál
Neviem, či za tebou ísť mám
Dobieham čas
Hroznú vzdialenosť mám prejsť
Von cestu z lesa ale neviem nájsť sám
Je to možné, že láska občas vzďaľuje nás?
To sa stáva, kým sa srdce srdcu neodovzdá
No už nejakú chvíľu viem
Že som zablúdený
Strácam sa Má ma les
Kam ísť mám?
Túžim stále blízko stáť
No už som zablúdený
A v hustom lese neviem ťa nájsť
Som zablúdený
Len ty vieš
Či moja láska aj v tebe znie
Stále v to dúfam a tiež úplne verím
Tak ma cháp
Veď ja som tvoj chlap!
Len s tebou som naozaj celý
Sa zmier s tým!
Viem, že len ty si môj smer
Ja som tvoj zablúdený
Deň je noc Noc je deň
Chýbaš tým viac!
Ó, strácam sny a nádej
Kým som zablúdený
Kto vie, či ešte ťa mám
Daj signál
Budem stáť
-Budem stáť -Na správnej z ciest
-Nech vždy ťa mám -Nech ťa mám
Dokým ja
-Som zablúdený -Zablúdený
Stratený Zablúdený
Som zablúdený
Zablúdený Ja som
Som zablúdený
Hej, Olaf, možno by mal spievať len jeden.
Súhlasím. Spieva trochu falošne.
Hej, Víchor sa vrátil.
Čože?
Ako je to možné?
Čo to je?
Loď otca a mamy.
Ale toto nie je Južné more.
Nie, to nie je.
Prečo je ich loď tu?
Ako je možné, že je tu?
Musel ju sem priniesť prúd z Temného mora.
Čo by robili v Temnom mori?
Neviem.
Ako prešla loď tou hmlou?
Myslel som si, že to môžeme len my.
Jedine, že by na nej nikto nebol.
Niečo tu musí byť.
Počkať. Počkať. Pozrite sa okolo seba.
Na každej arendellskej lodi je priehradka.
Vodeodolná.
To je veľmi šikovné.
Aj keď potom neviem, prečo nespravia vodeodolnú celú loď.
Tu je.
V akom je to jazyku?
Neviem. Ale pozri, toto je mamin rukopis.
"Koniec doby ľadovej.
"Rieka nájdená, ale stratená...
"Zdroj mágie. Elsin zdroj?"
Je to mapa.
Vydali sa na sever a chceli preplávať Temné more smerom k...
Ahtohallanu.
Naozaj existuje?
Okta-ho-kto?
Ahtohallan.
Je to čarovná rieka, ktorá vraj pozná všetky odpovede o minulosti.
Čo potvrdzuje moju teóriu, že "voda si pamätá".
Voda si pamätá.
Elsa?
Chcem vedieť, čo sa s nimi stalo.
Ahtohallan je určite zdrojom jej moci.
Budeme pokračovať kvôli Else.
Vlny sú príliš vysoké!
-Iduna! -Agnarr!
Elsa!
Hej, hej, hej, čo to robíš?
Je to moja vina.
Hľadali odpovede o mne.
Nie si zodpovedná za ich rozhodnutia, Elsa.
Nie. Len za ich smrť.
Prestaň. Nie.
Yelena sa pýtala, prečo by duchovia dali Arendelle kráľovnú s čarovnou mocou.
Lebo naša mama zachránila nášho otca.
Zachránila svojho nepriateľa.
Za svoj dobrý skutok bola odmenená tebou.
Si dar.
Za čo?
Ak niekto dokáže rozlúštiť minulosť,
ak niekto dokáže zachrániť Arendelle a oslobodiť les, si to ty.
Verím v teba, Elsa. Viac než v kohokoľvek a čokoľvek.
Honeymaren vravela, že existuje piaty duch.
Most medzi mágiou prírody a nami.
Piaty duch?
To on ma volal z Ahtohallanu.
Všetky odpovede o minulosti sú tam.
Takže ideme k Ahtohallanu.
Nie "my". Ja.
Čože?
Temné more je nebezpečné pre nás obe.
Nie. Nie! Urobíme to spolu.
Spomínaš si na tú pieseň? "Ak zájdeš priďaleko, utopíš sa."
Kto ti zabráni, aby si zašla priďaleko?
Povedala si, že vo mňa veríš, kvôli tomuto som sa narodila.
A v tom ti nechcem brániť.
Nechcem ti brániť, aby si bola tým, kým musíš byť.
Len nechcem, aby si zomrela
pri snahe byť všetkým pre všetkých.
Nechoď do toho sama.
Dovoľ mi, aby som ti pomohla, prosím.
Nemôžem o teba prísť, Elsa.
Ani ja o teba, Anna.
No tak.
Počkaj, čo to?
Čo to robíš?
Elsa!
Nie! Nie!
Olaf, pomôž mi zastaviť.
Podaj mi ruku.
Drž sa!
Počkaj. Počkaj! Nie! Nie! Nie!
Ale no tak!
Anna, možno to znie šialene,
ale cítim rastúci hnev.
Nuž, ja som nahnevaná, Olaf!
Sľúbila, že to urobíme spolu!
Áno.
Ale myslel som tým, že cítim rastúci hnev v sebe.
Počkaj, ty si nahnevaný?
Asi áno.
Elsa odmietla aj mňa, a ani sa nerozlúčila.
A máš úplné právo byť na ňu veľmi, veľmi nahnevaný.
A povedala si, že niektoré veci sa nikdy nezmenia.
Ale odvtedy sa zmenilo celkom všetko.
Ja viem.
Ale pozri, stále som tu a držím ťa za ruku.
Áno, to je dobrá pripomienka, Anna.
Je mi lepšie. Si taká dobrá poslucháčka.
Nesnaž sa ma umlčať. To sa nepatrí.
Nie! Nie!
Obri.
Sú obrovskí.
Drž sa, Olaf.
Snaž sa nekričať.
Mám ho.
Ďakujem.
Kde to sme?
V diere bez východu.
Ale zato s desivým čiernočiernym vchodom.
Poď, bude to zábava.
Ak tu nezostaneme navždy trčať, nikto nás nenájde,
ty budeš hladovať a ja sa vzdám.
Ale pozitívne je, že Else sa bude dariť oveľa lepšie než nám.
Dobre.
Nie!
Samozrejme.
Ľadovce sú ľadové rieky.
Ahtohallan je zamrznutý.
Počujem ťa.
A idem.
Každý kúsok mňa sa trasie
Viem, že chladom nie
Niečo povedomé
O čom dookola snívať vždy len smiem
Jasne cítim ťa
Puto pevné spája nás
Je to stále
Tak ako za starých čias
Vždy som bývala jak pevnosť
Čo schováva tajomstvá
Aj ty svoje máš
Už nič viac neschovaj
Ukáž tvár!
Nech môžem ťa vnímať
Ukáž tvár
Pravú tvár
Čo ak si tá, čo raz má ku mne určite prísť?
Ukáž tvár
Nech spoznám ťa viac
Už som si celkom istá
Viem, že zmysel to má
Chcem poznať pravý dôvod
Ten, pre ktorý ťa stále nepoznám
Vždy som bývala tak zvláštna
A môj svet bol výnimkou
Si prúdom ciest Čo má ma viesť?
Kde nájdem význam slov?
Ukáž tvár!
Už viac nechcem sa triasť!
Zvládnem viac
Než sa ti zdá!
Čo ak si správa, čo má ku mne
Určite prísť?
Ó, ukáž tvár!
Nech dlho nečakám
Príď, čím skôr príď
Sním zámky z dvier
Skúsme sa nájsť
V zázrakoch hier!
Ó, príď, čím skôr príď
Sním zámky z dvier
Skúsme sa nájsť
V zázrakoch hier
Tam, kde vietor
Severný
S riekou k moriam
Nesú detské sny
Mama.
Vráť sa, poklad, domov vráť
Nájdená!
Ukáž tvár!
Už vstúp ako nádej
Zbav ma chmár!
Veď už dosť síl mám!
Ty si tá správa, čo má ku mne
-Konečne prísť -Určite prísť
Ó, ukáž tvár!
Ahoj, som Olaf. Mám rád horúce objatia.
Ľúbim ťa, Olaf!
No tak, ty to dokážeš.
Tu stojím vo svetle krásnych chvíľ
Ako sliepka s opičou tvárou!
Len som sa nepozerala, kam kráčam. Ale v skutočnosti som úžasná.
Princ Hans z Južných ostrovov.
Ľúbim ťa.
Musím ti povedať o svojej minulosti. A odkiaľ som.
Počúvam.
Iduna!
Čo čítate, vaša výsosť?
Nejakého nového dánskeho autora.
Kráľ Runeard, prepáčte. Nerozumiem.
Starý otec?
Pôjde s nami celé arendellské vojsko.
Ale oni nám nedali žiadny dôvod, prečo im neveriť.
Northuldrania používajú mágiu. Takže im nikdy nesmieme veriť.
Starý otec?
S mágiou sa ľudia cítia príliš mocní. Príliš sebavedomí.
Myslia si, že môžu odmietnuť vôľu kráľa.
To mágia nerobí.
Je to len tvoj strach.
To strachu sa nedá veriť.
Viete, priehrada oslabí ich krajinu, takže sa budú musieť obrátiť na mňa.
Vnímaj hudbu dôvernú
No pozor daj si na hĺbku
Prídu na oslavu.
A potom budeme vedieť, koľko ich je a akí sú silní.
Tak, ako ste nás privítali, vítame aj my vás,
svojich susedov, svojich priateľov.
Kráľ Runeard, priehrada neposilňuje naše vody.
Ubližuje lesu.
Odrezala North...
Nehovorme o tom tu.
Stretnime sa na fjorde. Dáme si čaj.
Nájdeme riešenie.
Nie!
Anna!
Ktorý šťastný tunel si vyberieme?
Viete, priehrada oslabí ich krajinu, takže sa budú musieť obrátiť na mňa.
Kráľ Runeard, priehrada ubližuje lesu.
Elsa ju našla.
Čo to je?
Pravda o minulosti.
To je môj starý otec,
napadol vodcu Northuldry,
ktorý nemal zbraň.
Priehrada nebola darom mieru.
Bol to trik.
Ale to je v rozpore so všetkými zásadami Arendelle.
Je, však?
Viem, ako oslobodíme les.
Viem, čo treba spraviť, aby sme to napravili.
Prečo to hovoríš tak smutne?
Musíme prelomiť priehradu.
Ale Arendelle potom zatopí.
Preto museli všetci odísť.
Aby boli uchránení pred tým, čo treba spraviť.
Si v poriadku?
Veľmi by sa mi zišiel pozitívny pohľad, Olaf.
Pozitívny pohľad?
Korytnačky vedia dýchať zadkom.
A vidím východ.
Vedela som, že sa na teba dá spoľahnúť.
Poď, Olaf, Elsa sa už zrejme vracia.
Môžeme sa s ňou stretnúť a...
Olaf?
Čo to je?
Si v poriadku?
Ja snežím?
Počkať. Nie.
Tak to nie je.
Ja sa rozsnežujem.
Mágia vo mne mizne.
Čože?
Elsa asi nie je v poriadku.
Myslím,
že zašla priďaleko.
Nie. Nie.
Anna?
Prepáč.
Ďalej už budeš musieť ísť sama.
-Dobre? -Počkaj.
Poď ku mne.
Držím ťa.
To je dobre.
Hej, Anna?
Práve mi napadla jedna vec, ktorá je trvalá.
Čo to je?
Láska.
Horúce objatia?
Mám rád horúce objatia.
Ľúbim ťa.
Olaf? Elsa?
Čo mám teraz robiť?
Videla som tmu
No túto nie
Je tak zlá, je tak prázdna Meravá
Čo bývalo, už nie je
Zhasli svetlá
Veľké temno
Som tvoja, už ma máš
Ja idem za tebou
Tak ako vždy
Kde si dnes? V žiadnom z miest ťa neviem nájsť
Môj žiaľ je mi závažím
Čo trápi ma
Malý hlások mi
Šepká zas a zas...
Stratená
No tak vstaň
Už je tvoj čas ísť
Je čas na správnu vec
Je to vôbec deň Či stále noc?
Čo pre nás ešte dnes pravdou je?
Neviem, kadiaľ kráčať mám Tak stratená
Si bola jasnou hviezdou mojich ciest
Ako mám dôvod nájsť?
A kto to vie, kam zájsť sa dá?
Je čas na správnu vec
Urob krok
Ďalší tiež
Len tak snáď prekročím svoj tieň
Správnu vec sprav
Nepomôže hrubý snár
Stačí vidieť krokov pár
Len to, na čo mi stačí dych
Ďalší krok
Potom skok To vážne skúšať mám?
Kráčať mám nocou dní
K brieždeniam tak nádherným
Je čas na správnu vec
Kam potom ísť?
Toľko trás
Správnu nájsť, nič nebude také, aké bolo predtým
Počujem ten hlas
Čo volá zas
Choď nájsť
Správnu vec sprav
Vstávajte!
To je ono.
Poďte si po mňa! No tak!
Tu som!
To je ono. Len poďte.
Len poďte!
To by šlo.
Tadiaľto!
Čože?
Nie, nie, nie, nie. Vedie ich k priehrade.
Kristoff!
Som tu. Čo potrebuješ?
-Dostať sa k priehrade. -Máš to mať.
Ďakujem.
No tak. No tak.
-Pomôž mi! -Stretneme sa hore!
Poručík Mattias.
Vaša výsosť, čo to robíte?
Priehrada musí padnúť.
Len tak prelomíme hmlu a oslobodíme les.
Ale my sme prisahali, že budeme chrániť Arendelle za každú cenu.
Kým to nenapravíme, Arendelle nemá budúcnosť.
Kráľ Runeard všetkých zradil.
Odkiaľ to viete?
Moja sestra za tú pravdu položila život.
Prosím.
Nech už nestratíme nikoho ďalšieho.
Pozor!
Zničte priehradu! Poďme!
Hádžte svoje balvany.
To je ono.
-Držím ju! -Anna!
Drž sa!
Prepáč, že som ťa opustila.
Len som ju zúfalo chcela chrániť.
Ja viem. Ja viem. To nič.
Moja láska nie je krehká.
Páni.
Pozri sa na tú oblohu.
Neuvedomil som si, že je jej tak veľa.
34 rokov...
Päť mesiacov...
A 23 dní.
Si to naozaj ty?
Anna.
Myslela som, že som ťa stratila.
Stratila?
Zachránila si ma. Opäť.
Naozaj?
A, Anna, Arendelle nepadol.
Nepadol?
Všetci duchovia sa zhodli.
Arendelle si zaslúži stáť pri tebe.
Mne?
Urobila si, čo bolo správne. Pre každého.
Našla si piateho ducha?
Ty si piaty duch. Ty si ten most.
Nuž, most má v skutočnosti dve strany.
A mama mala dve dcéry.
Dokázali sme to spolu.
A budeme pokračovať spolu.
Spolu.
Elsa! Si v poriadku!
Vyzeráš inak.
Dala si sa ostrihať alebo niečo podobné?
Niečo podobné.
Anna, musím sa ťa niečo spýtať.
Dobre.
Chceš si postaviť snehuliaka?
Čože?
Vďakabohu, že voda si pamätá.
Anna.
Elsa!
Kristoff! A Sven!
Všetci ste sa vrátili.
Zbožňujem šťastné konce.
Teda, predpokladám, že je koniec.
Alebo bude toto "vystavenie smrteľnému nebezpečenstvu" na dennom poriadku?
Nie. Skončili sme.
Vlastne je tu ešte niečo.
Anna, si najvýnimočnejší človek, akého poznám.
Milujem ťa celou svojou bytosťou.
Vydáš sa za mňa?
Áno!
Arendelle je v poriadku.
Čože?
Ahtohallan je nádherný.
Ahoj.
Vieš, ty patríš sem.
Prisahala som, že vždy spravím, čo je pre Arendelle najlepšie.
Našťastie presne viem, čo to je.
Aj keď stále neviem, čo znamená "transformácia",
mám pocit, že tento les nás všetkých naozaj zmenil.
Predstavujem vám jej veličenstvo kráľovnú Annu z Arendelle!
Zdravím. Ahoj.
Sven, ako ti to pristane.
Ach, prepána! Olaf!
Očarený, určite.
Očarujúci.
Vaša výsosť.
Kristoff.
Vyobliekali ste sa tak kvôli mne?
Bol to Svenov nápad.
Jedna hodina. Máš to na jednu hodinu.
To je v pohode. Aj tak sa mi viac páčiš v koži.
Som šokovaný, že vydržíš hodinu. To je brutálne.
Čo by sme nespravili pre lásku.
Ako sa volá toto šialené kúzlo?
Fotografia.
Vyzeráme dobre.
Halima. Generál Mattias.
Vaša výsosť. Hneď sa vrátim.
Kým budeš preč, môžeš sa pozerať na našu fotografiu.
Len som žartoval.
-Ako mi to ide? -Fantasticky.
Naše krajiny a národy, teraz spojené láskou.
Ahoj, Víchor. Páči sa ti?
Môžem ťa poprosiť? Mám správu pre moju sestru.
Ďakujem.
"V piatok večer šarády. Nemeškaj.
"A neboj sa. Arendelle je v poriadku.
"Staraj sa ďalej o les.
"Ľúbim ťa."
Aj ja ťa ľúbim, sestrička.
Hej, Víchor? Ideme sa previezť, pridáš sa?
Pripravená?
Okamžite sa mi ukáž!
Elsa, buď sama sebou.
Budem, mama, budem.
Elsa je mŕtva.
Olaf je mŕtvy.
Anna plače.
A potom sa stane kopa dôležitých vecí, na ktoré som zabudol.
Ale podstatné je, že som mal pravdu.
A voda má pamäť, takže...
Žijem!
A aj vy.
Žijeme!
Dobrý príbeh.
Preložila Martina Ivančíková