Привіт, люба. Радий тебе бачити.
Привіт! Я отримала квіти. Це було так мило з твого боку.
Так. Я знав, що ти закінчиш сьогодні есе про всесвітню охорону здоров'я,
над яким ти так довго працювала.
Я майже закінчила, тож, може,
ти хочеш приїхати до мене, подивимося "Netflix", відпочинемо й...
Що?
То ти хочеш потрахатися?
Я цього не казала!
- Боже! - Та я знаю.
Ні! Я лише натякнула!
Я розумію. Вибач.
Так, звісно, я згоден.
Ми вже три дні цього не робили.
Мої яйця аж посиніли,
ледь не темно-сині, майже чорні.
Ні, я серйозно, блін. Ось, глянь-но.
Я вірю, вірю.
Гаразд.
До зустрічі з твоїми майже чорними яйцями.
Добре, Стеф.
Приїжджай після шостої. Гаразд, любий?
Гаразд. Подруго, ми подивимося "Netflix" і відпочинемо як слід.
"Peaky Blinders". "Kimmy Schmidt"!
Листопад закінчився.
Час голити порно-вуса.
Вибач. "Making a Murderer"!
"Narcos"!
"Stranger Things"!
Чорні яйця!
Гриль і бар "Еплбі"
Із 55-ти річчям, Неде!
Отже, Нед вирішив втілити свої мрії
і перетворив старий занедбаний друкарський верстат на провідну
успішну компанію "Флемінг Компані".
Найкращий бос у світі!
"Флемінг Компані"!
Серед його досягнень
брошури для виробника меблів "Steelcase",
половина робочих місць у галузі в Ґренд-Репідс,
ВИПУСКНИКИ У НАС ХЛОПЧИК!
і не забувайте рекламні листівки "Domino's Pizza".
ЗНИЖКА 50% НА ВСІ ПІЦИ DOMINOS.COM
АСОЦІАЦІЯ МАЛИХ ДРУКАРЕНЬ СЕРЕДНЬОГО ЗАХОДУ - ЛЮДИНА РОКУ
Але спочатку
було знайомство з молодою мічиганською "Росомахою" Барбарою Велш.
І як цей дядько підкорив мене?
На першому побаченні Нед повів її на концерт свого улюбленого гурту...
- "Kiss"! - "Kiss"!
Це й мій улюблений гурт!
Рок-н-рол!
А через кілька років
лелека принесла мою сестричку Стефані.
Вона така гарненька.
Вони взагалі не були близькі.
- Це я відвіз її у коледж. - Так.
А потім з'явився я, Скотті Ф.
У нас була ще одна дитина?
- Я забула про другу дитину. - Була ще одна.
Отже, патроне.
Вибачте. Я пообіцяв собі, що втримаюся.
Я люблю тебе, тату. З днем народження.
Молодець, Скотті!
І я тебе люблю, друзяко.
Дякую. Овва!
Це було дещо.
І останній сюрприз.
Саме так. Пані та панове, наживо з кімнати гуртожитку Стенфорда -
моя сестра, Стефані!
- Вітаю всіх! - Привіт, люба!
Привіт, Стеф! Це я, Кевін!
- Привіт, Кевіне! - Кевіне.
- Можна й нам глянути? - Вибачте.
- Привіт, мамцю. - Привіт!
Привіт, тату.
Імениннику ти наш.
Привіт, сонечко.
Схоже, вам там так весело.
Як мені хочеться до вас.
Вона така мила.
- Так. - Посунься.
Так, я хотіла сказати, що люблю тебе, тату.
І я тебе, люба.
- Я тебе люблю більше. - Ні.
Люблю тебе без краю.
Дозволю тобі виграти. Гаразд, татку?
Хоча ти зараз уже
динозавр.
Ти й досі...
Що ти тут робиш?
Ти ж мене запросила.
Ти зарано. Я сказала, після шостої.
- Гаразд. - Хвилинку, я розмовляю.
- Зрозумів. - Вибачте. Це мій друг. Отже...
З днем народження тебе
Лишенько.
Лерде, що ти...
Ти собі розмовляй.
А я готуюся до перегляду "Netflix" і розслабону.
- Не зараз, Лерде. - Лихо.
"Kimmy Schmidt"!
- Підтягни штани. - "Marco Polo".
Боже!
Як це зупинити?
Мамо, ти зробила знімок екрана.
З днем народження З днем народження
Кевіне, допоможи їй.
З днем народження вас
ЧОМУ ВІН?
"Флемінг Ко." ЗАСНОВАНО в 1991
А ось і він. З днем народження, патроне.
Дякую, Джиме.
Джеррі.
- Неде. Добре посиділи вчора. - Привіт, Джеррі.
Дякую. Лу.
Босе, можна тебе на кілька слів?
Звісно. Доброго ранку, Джойс.
Чудова вечірка.
Не з'єднуй його ні з ким.
Та це, певно, жарт.
"Big Lots" припиняє співпрацю з нами?
Вони наші клієнти з 2006 року.
Тепер вони друкуватимуть усе в Китаї.
Боже.
Босе, "Evite", "Без Марок" та інші доткоми будуть
обходитися без нас.
Такими темпами у березні ми наблизимося до реструктуризації.
А як щодо "Dick's Sporting Goods"?
Я й досі передзвонююся з тим своїм знайомим.
Але, Неде, скажу тобі правду.
Я більше не можу приховувати це від Петті.
Лу, хіба я не забезпечував нам прибутки?
Так. Це твоя робота.
Мені просто треба більше часу. От і все.
Та ти ж маестро.
Може, ти зробиш різдвяне диво.
- Так. - Так.
До речі, ти вчора непогано тримався.
Дякую.
Оце ми загуляли.
Так, було весело.
Доки той парубок не показав на весь екран свою дупу в 3D.
Я подумав: "Овва!
Це вже занадто".
І уяви собі,
Стефані хоче, щоб ми полетіли до неї
на свята і познайомилися з власником тих сідниць.
А, зважаючи на те, що тут відбувається, мені ще цього не вистачало.
Чекай-но. То це в неї перші серйозні стосунки?
Так. Схоже на те.
Але ж це так дивно.
Ми зі Стефані завжди були дуже близькі.
Проте вона ніколи не згадувала про цього хлопця.
Так воно й буває, босе.
Я думав, що знаю все про життя Лу-молодшого,
коли він навчався в Огайському.
Але раптом він привів додому випускницю цього університету,
з якою зустрічався вже рік.
- Ні. - Так.
Гарна дівчина, але сам факт. І вона його так контролює.
Вибач. Не хочу нічого такого казати,
бо я її не надто добре знаю. Та вона мені не подобається.
- Не подобається. - Лу.
Але так воно й буває, розумієш?
Лу, до чого це ти ведеш?
Їдь туди і познайомся з ним.
Так, у компанії зараз важкі часи,
але, треба ж, Лу-молодший уже говорить про весілля у травні.
Весілля.
Коли вони йдуть із батьківського дому,
ти вже не знаєш, чим вони займаються.
До речі. Він хоче, аби ти виголосив промову на весіллі,
сказав щось хороше.
Я обіцяв йому поговорити з тобою про це.
І вони хочуть одружитися на твоєму задньому дворі.
- Що ж... - Але
я хочу сказати, що тобі варто з'їздити туди і познайомитися з тим хлопцем.
Бо ти ж сам бачив.
Ти бачив, що він розкутий.
Тобто...
Ти бачив, як він увійшов у кімнату.
Він був рішуче налаштований.
І він був немов заведений, готовий до бою -
бум-бум-бум.
Він постійно хоче цим займатися -
і вранці, і вдень, і вночі, мовляв: "Стефані, а ось і я.
Стефані, я кінчаю. І знову кінчаю".
Пригадую себе в його віці, а ти?
Завжди готовий.
22 грудня Міжнародний аеропорт Сан-Хосе
Дякую, що приїхав.
Боже, як тут гарно.
Я така рада, що ви всі приїхали.
І ми дуже раді.
Я хотіла вам дещо розповісти про Лерда,
але по телефону це було незручно зробити, бо...
Дивись, люба...
Ти пропустила наш поворот.
Я навмисне це зробила.
Ми з Лердом подумали,
що нам усім краще зупинитися в його будинку.
У його будинку?
Коли ви це вирішили? Ти знала?
А в його батьків вистачить усім місця?
Він живе не з батьками.
Люба, нам буде некомфортно у якійсь нічліжці.
Він живе один. І це не нічліжка,
там набагато краще за "Sheraton".
Краще, ніж у клубному номері?
Я вмовив адміністратора. Нам дали "люкс" за ціною звичайного.
Що? Ось це інша справа, патроне.
- Вражаюче. - Повертай.
- Континентальний сніданок включено. - Так.
М'ята на подушці, підготовка ліжка до сну - у "Sheraton" усе буде.
А твій любко це зможе забезпечити?
"Твій любко"?
Та ми вже всі знаємо, що ти бачила його пеніс.
- Що? - Скотт!
А що?
Юніверсіті-авеню Пало-Альто
Який гарний будинок.
Узагалі-то, це вартівня біля воріт.
Вартівня?
Нічого собі.
Це що, сканер рис обличчя?
Круто як.
Жива огорожа рухається.
Люба, із ким саме ти зустрічаєшся?
Лерд заснував компанію "Банда горил".
Ти ж граєш у "Мавп-убивць"?
Жартуєш? Я обожнював цю гру у восьмому класі.
Ну от, це він.
То він створює відеоігри?
- Додатки, тату. - Приїхали!
Це його дім?
Це точно не якийсь там магазин "Apple"?
Боже. Як справи, ватаго?
Клас!
Флемінги приїхали. Ви прибули!
Привіт, друже.
Привіт, мила моя.
- Нічого не торкайся. - Заторів не було?
- Та нормально. А ось і вони. - Вітаю.
І вас вітаю, Неде Флемінг.
- Барбаро. - Так.
Ви бездоганна.
Що ж, дякую. О Боже.
А це, певно, справжній чолов'яга, Скотті?
- Еге. - Ну добре. Привіт.
- А ви хто будете? - Густав.
Я Густав. Так.
Я так і не знаю, яка в тебе посада.
Ну, нехай буде управитель маєтку, Стефі, так.
Підходить.
Раніше я керував підрозділом "Four Seasons" у Азії,
та, розумієте, з часом
корпоративне життя починає набридати.
Усі ці "Tiffany's" та "Cartier".
Але досить про це. Крапка, крапка.
Ну, ви мене розумієте, Неде.
Так. Авжеж.
Нудно.
- Де Лерд? - Лерд нагорі.
У нього саме закінчується телеконференція.
- Зараз він вийде. - Ну, то ходімо наверх?
- Лерде, я Нед. - Ні, ні.
- Ні, це Ренді. Наш стажер. - Це не Лерд.
Закінчив із відзнакою Масачусетський технологічний.
Ренді, давай хутко. Неси їхні валізи.
Так, сер.
А ось і Флемінги прибули, трясця їм!
Так!
Це нереально круто!
Піднімайтеся. Дуже радий познайомитися з вами.
Родина. Так, блін!
Боже.
Скотті.
Так, братане! Ласкаво прошу.
- Привіт, Барб. - Вітаю.
Прошу.
Привіт, Неде. Ну гаразд. Так.
- Так. - Еге.
- Так. - Радий, що ти приїхав.
- Так. - Привіт.
- Привіт, крихітко. - Привіт.
Я за тобою скучив, блін.
Чому ти без сорочки?
Не хвилюйся. У мене є невеличкий сюрприз.
Побудемо півгодини, а потім поїдемо в готель.
- Чудовий план. Дякую. - Тату, облиш. Тут же так круто.
- Авжеж, круто. - 25 хвилин.
І все.
Гей! Відійди від неї.
Агов, Неде.
Неде, ти тільки глянь на це.
Це ж твоє обличчя, сестричко.
Дуже схожа.
Дякую. Так.
Тату Стефі. Зробив його через тиждень після нашого знайомства.
- Через тиждень. - Просто на серці.
От і добре. Хочете оглянути будинок?
Певно, ми краще...
- Ми заскочили, аби привітатися. - Нам треба їхати.
Узагалі-то, ні.
Ні. Спочатку
сюрприз, який я підготував для вас.
Трясця. Я так нервуюся.
Хочеш порадитися зі мною? Розповіси спочатку мені...
Знаєте що? Ні. Я зроблю це, не вагаючись. Добре?
Я просто зроблю це. Лерде, це буде дещо, блін.
Та-да!
Боже мій.
ЩАСЛИВИХ СВЯТ!
Я зробив це сьогодні вранці.
- Так. - Певно, ще червоне?
Кажіть, як вам.
- Це наша різдвяна листівка? - Так.
Так! Саме її я й використав. Як ви здогадалися?
Дивіться, там є навіть Нудл.
Але ж як боліло.
Боже, тут написано "Щасливих свят" і все таке.
Що?
- До біса такі казочки. - Гаразд.
Там написано "Щасливих свят"?
Барб, пішла ти.
Чорт.
Я дав йому різдвяну листівку. Але не знав, що він додасть "Щасливих свят".
- Овва. - Трясця.
Певно, це тепер назавжди, так?
- Ой. - Чорт.
Але ж я знав, що ви приїжджаєте,
я був такий радий і просто мусив щось зробити, розумієте?
Ну, це точно щось незвичайне.
Знаєте що? Інколи просто треба сказати: "Пішло все на хрін".
На хрін!
- Не треба... - Лерде,
цьому хлопцю 15 років.
Тож ми не...
Дідько.
- Ти не кажеш слово "хрін"? - Ні, мамо, я...
Та ні, я матюкаюся.
Ні, це не так.
- Справді? - Так.
То він матюкається.
- Зовсім ні. - Брате, яка твоя улюблена лайка?
Лихо.
- Не підбивай його. - То яка улюблена?
Цицьки.
Цицьки? Цицьки.
Припини. Досить.
Цицьки? Респект.
Ну все. Нам час їхати.
- Кльово. А ще? - Дупа.
- Ну все. Досить.
Теж непогана частина тіла.
- Ну а ще? - Трах. Двочлен.
- Двочлен. - Ну гаразд.
Стривай-но. Двочлен?
- Задоволений? - Для мене це щось нове.
Що це, в біса, таке?
Що це таке? Тобто членом до члена?
Ну все! Бувайте! Ми їдемо в готель.
Бридкий хлопчина, і мені це подобається, блін.
- Так. - Так!
Ну все, а тепер огляд будинку.
Я вам тут усе покажу! Добре?
Кидайте свій мотлох де-небудь.
- Ходімо, малий двочлене. - Кидайте свої речі.
До речі, я великий фанат. Я належу до Армії мавп онлайн.
Круто.
Це те, про що я намагалася вам розповісти в машині.
Тут можна покласти?
Знімеш свій піджак?
Ні. Не хочу.
Ходімо, народ.
Так, тут у нас кухня. Тут зберігається їжа.
Їдальня.
Це скульптура пари, яка трахається.
Товста білка
Зображення товстої білки.
Подвійне проникнення
А це картина "Подвійне проникнення", зрозуміла без слів.
Так. Це барліг.
Ці хлопці тестують нові відеоігри.
Неде, Стефі казала, що ти дуже захоплюєшся боулінгом,
тож я встановив пару доріжок.
Боже.
Цього тут раніше не було?
Ні.
Ти ж казав, що зашпаровуєш тріщину у фундаменті.
Це ми?
Так, я взяв знімки зі сторінки твоєї ліги у Фейсбуці.
Нічого собі.
Тату, тут є навіть твоя фірмова "переможна промежина".
О так.
Овва.
Ну а тут ми розробляємо додатки
для платформ "Apple" та "Android".
Народ, привітайте Флемінгів.
- Вітаємо. - Вітаю, як справи?
Я щось не розумію. Твої співробітники мешкають тут?
Може, дехто з них. Я навіть не знаю.
Густав - чудовий архітектор.
Ми разом спроектували цей будинок.
Коли це ти була в Мачу-Пікчу?
Коли ти їх устиг повісити?
А це що за лось?
Це ж Філліп Манфреді.
Молодець, Барб.
Стефі казала, що ти професор мистецтвознавства і фотографії.
Це так круто.
Я лише викладаю пару дисциплін у місцевому коледжі.
Не принижуй свої заслуги, мамо. Ти дивовижно фотографуєш.
Схожий на справжнього мертвого лося.
Це він і є, Неде.
Мертвий лось у власній сечі.
Це символ того, як наша культура ув'язнила наше мислення.
Скажу тобі, Неде, гарне мистецтво мене збуджує.
Це дуже сильній афродизіак.
Лерде.
Хоча така красуня заведе з півоберта, і допомога не потрібна.
Милий.
А що? І твоя мама красуня.
- Це так. - Вона заслуговує на компліменти.
Я не проти прийняти комплімент, коли його почую.
То ось іще один: у тебе дуже звабливі форми.
Ну гаразд.
Вітаю всіх, як ся маєте?
Народ, це Річард Блейз.
Він майстер молекулярної гастрономії.
Боже. Це той красень із "Битви кухарів".
Це він робить так: "Бах!"
Ні, це Емеріл. Він справжній козел.
Дікі Блейз, то що скажеш?
Лерд вирішив, що буде чудовою ідеєю влаштувати сьогодні тимчасовий ресторан
на вашу честь.
- Невже? - Так.
І ось невеличка закуска - амюз-буш.
Тож якщо хтось хоче перехопити перед вечерею,
підходьте сюди.
Я вже йду, бо я зголоднів.
Ну гаразд.
Стільки сюрпризів.
Знаю.
Якщо ви зголодніли, вам сюди.
У мене є м'ясо і морепродукти.
Стейк і лобстер.
Смаколики.
Моя версія м'яса з морепродуктами: їстівний ґрунт та піна планктону.
Смачного.
Я вже не можу дочекатися вечері.
Ні.
Схоже, наразі все проходить чудово, так?
Гадаю, вони мене вже прийняли.
У мене склалося трохи інше відчуття.
Справді? Яке саме?
Ти надто стараєшся догодити.
Та ні, ти про що?
Ти облаштував боулінг для мого тата
і зробив татуювання моєї родини на спині.
Татуювання - це занадто?
- Так. - Трясця.
Дідько, я так і знав.
І Густав теж відраджував.
Гаразд, не хвилюйся,
більше жодних татуювань із їхнім зображенням, поки вони тут.
- Дякую. - Так.
Кохаю тебе.
І я тебе.
Гаразд.
І ше одне: досить на них чортихатися
і казати, яка моя мама сексуальна.
Але це так, і я цього не очікував.
Подруго, вона зваблива тітка, справжня сексбомба в роках.
І якби вона не була твоєю матір'ю, то стала б
матір'ю, яку б я трахнув.
- Але я не буду. - Гаразд.
- Звісно. - Дякую.
- Так, тут гарно. - Так.
Знаєш...
Це занадто.
- Так! І той лось... - Так.
І нецензурна лексика.
Справжній лось!
- І він фліртує з твоєю матір'ю... - Так не можна.
А татуювання?
І татуювання! Скільки ж йому...
- 32. - Лихо. А тобі...
- 22. - Так!
Тобі не сподобалося ваше зі Скотті зображення над доріжками для боулінгу?
Щодо боулінгу з розписом на стіні... Доріжки для боулінгу високих стандартів.
Дуже якісні,
нечасто зустрічаються такі гарні доріжки.
І як він їх відшліфував... Дуже добре. Але...
Ну вибач.
Треба було тобі сказати.
Розповісти про все, звісно.
Якщо чесно, я не знала, як сказати по телефону, що він за людина.
Я уявила собі,
як мама ґуґлить "Лерд Мейг'ю",
а потім ви робите передчасні висновки, навіть не познайомившись із ним.
Що ж, тепер ми знаємо, який він.
Не знаєте. Ви тут усього 15 хвилин.
Так.
Дякую.
Я б не просила вас приїжджати сюди і вперше пропустити
святкування Різдва в Мічигані, якби він
не був для мене важливим.
Гаразд.
То даси йому шанс?
- Добре. - Гаразд, дякую. Дякую.
Іди сюди.
Я люблю тебе.
І я тебе.
То якби я поґуґлив про нього, що б я знайшов?
Не роби цього.
Не шукай його в Ґуґлі.
Я все одно не розумію.
Любий, це чоловік, який рухає стегнами у статевому акті.
Боже.
Так, народ, вечеря на столі!
Скотті! Ну ж бо, сідай на пеньок.
Тату, ти сядеш там? Мамо.
Точно не хочеш зняти піджак?
Ні. Мені нормально.
У нас тут усі свої, тож накладайте собі.
Без формальностей.
Отже, сьогодні на вечерю у вас буде три страви.
Морський молюск "під вакуумом".
- Екстра-великі буріто з морським їжаком... - Ням-ням.
...та їстівним папером.
Бо він друкар.
- І останнє, але не менш цікаве... - Мило.
...копчене м'ясо каліфорнійського ведмедя.
- Смачного. - А щоб тебе!
Дякую, Блейзе.
Ведмідь?
Скотті, дивився "Легенду Г'ю Гласса"?
Хотів, але батьки не дозволяють дивитися фільми для тих, кому вже є 17.
- Ще б пак. - Йому лише 15.
- Папір? - Так, звісно. Дякую.
Не знаю, яка це рубрика.
Там ведмідь, трясця йому, пом'яв одного хлопця! А ми наваляємо ведмедеві.
Гей, хто це тут лається?
Чорт. Вибачте.
Схоже, у мене рубрика "Мистецтво".
Пригальмуй, Барб.
Поки дійдеш до рубрики "Гумор", наб'єш шлунок.
Неде.
То як ви познайомилися?
- Розповісти їм? - Так.
Гаразд.
Лерд був спонсором промови д-ра Джоанн Лю в університеті,
це президент "Лікарів без кордонів".
Завдяки Мелінді Гейтс я перейнявся проблемами країн, що розвиваються.
І тепер я захопився цим.
Овва.
- Це дружина Білла Гейтса. - Так.
- Вона молодець. - Так.
Неймовірно.
Це також сфера інтересів Стеф, тож чудово.
Так, я знаю. Неде, бачив би ти її під час тієї промови.
Вона ставила такі розумні запитання. Я був вражений.
Справді? І що ж я сказала?
Ти запитала:
"Який зв'язок між здоров'ям жінок та густотою населення
серед корінних народів?"
І я подумав: "Овва! Це хто така?"
Так мило, що ти це пам'ятаєш.
Звісно, пам'ятаю.
- Уперше, коли я тебе побачив. - Наша донечка.
Вона завжди була найрозумнішою з усіх.
- Це правда. - Так.
- І найсексуальніша. Боже. - Ну...
Я не міг відвести від неї очей.
- Яке в неї волосся, а які очі. - Дуже красиві очі.
І вигин хребта, який плавно переходить у куприк.
Хочеться нап'яти там намет і жити. Розумієте, про що я?
- Ні. - Це трохи занадто.
А ти, бачу, турист.
Я про те, що в неї гарне тіло.
- А, ну так. - Так.
Вона мила дівчина.
- Як і ти, Барб. - Гарні гени.
Гаразд.
Дві жінки у гарній формі.
Із цим я цілком згоден.
Пристаркувата красуня Барб.
Дві гарні жінки і два щасливих хлопці...
Ну і один двочлен.
Ну гаразд.
Лерде, а ти коли закінчив Стенфорд?
Я не навчався у Стенфорді, чуваче. Я ледь закінчив школу.
Він зараз надто скромний.
Він почав писати програмні коди для "Sun Microsystems" у 13 років.
- Це правда. - Точно, як я.
Я стажер у "Флемінг Компані", здається, з сьомого класу, так?
Так.
Майбутній директор, але ти підеш до коледжу.
- Та я знаю, тату. Знаю. - Як і твоя сестра.
Стеф, а ти здивувалася, коли
цей магнат у сфері технологій захотів із тобою зустрічатися?
Він сказав, що працює звичайним програмістом в "Uber".
Я й гадки не мала, що він був спонсором промови.
То він тобі збрехав.
Я був змушений, Неде.
У Кремнієвій долині повно жінок, які шукають багатіїв.
Вони готові трахатися з тобою заради твоїх грошей.
- Слідкуй за словами. - Треба бути обережним.
Я сказав правду лише у квітні.
Квітень? Це ж було вісім місяців тому.
Стеф, по телефону ти сказала, що ви знайомі пару місяців.
- Спочатку це все було несерйозно. - Ні.
Зовсім не так.
Ми зізналися одне одному в коханні на третьому побаченні.
- Забула? Після сексу... - На третьому?
- ...у джакузі в Есалені, Біг-Сур. - Ні, ні.
- Що, де? - Есален, Біг-Сур.
Справді?
Неде. Зрозумій мене правильно.
Справа була не в сексі. Це було дещо значно більше.
Вибачте, щось я заплутався.
То у вас був статевий акт чи ні?
Скотті, замовкни.
Тату, я лише хочу зрозуміти.
Так, ми займалися тоді коханням.
Але для мене то було духовне перетворення.
Стефі розкрилася, немов квітка.
Бачили б ви самі.
Мені не потрібно було це бачити, але тепер я ніби побачила.
Я лише хочу, аби твої батьки знали,
що ти живеш із чоловіком, який цілком відданий тобі.
- Хвилинку. - Що робиш із чоловіком?
- Кажеш, ви живете разом? - Так.
Ні, це не так.
Добре, п'ять ночей на тиждень.
Твої речі ж тут.
Ти майже не живеш у гуртожитку.
- А твоя зубна щітка тут? - Так.
Тоді це співжиття.
Скотті, жуй мовчки свій папір.
Тату, та не живемо ми разом.
Це просто співжиття.
Капібари, що паруються
"Розкрилася, немов квітка".
Любий, я зараз на сайті Есалена,
тут немає нічого непристойного.
Туди їздять, щоб займатися йогою, і таке інше.
І вони живуть разом ледь не рік.
Чому вона нам не розповіла?
Ну і де тут рушники?
Навіть Скотті під його впливом.
Лихо, і що ж таке двочлен?
А ось і вона.
Боже. О так. Вона зараз...
Нехай пояснить, що тут відбувається.
Тільки будь чемним.
Скажи: "Боже. Класний у тебе хлопець. Цілком нормальний".
Авжеж.
Вітаю.
Здоров.
Я думав, це Стефані.
Стеф уморилася.
Ми сильно посперечалися через мою поведінку за вечерею.
Не хвилюйтеся, ми разом прийняли душ і помирилися.
Але я непомітно вийшов, щоб глянути, як ви тут.
Гаразд. Що ж...
Неде, іди сюди, до нас.
Мені й тут добре.
Облиш. Це супервелике ліжко.
Тут повно місця.
Скільки тут місця.
Для мене це дуже важливо. Будь ласка.
Добре.
Гаразд.
Я повинен вибачитися перед вами.
Коли я нервуюся,
я кажу різні дурні речі,
та я знаю, що ви до такого не звикли.
Ні.
Я лише хотів справити на вас враження.
Так. Тобі це вдалося. Усе було...
Ну, не вдалося, але нічого страшного.
За вечерею було дещо ніяково.
Просто незвична ситуація щодо...
Так, але давай про це забудемо.
Добре. Чудово.
Відверто кажучи,
з батьками у мене не склалося.
Може, ви не в курсі, але я не знав свого тата.
Так, він познайомився з мамою у барі в Окленді.
Вони зайнялися брудним сексом у машині і більше не спілкувалися.
Так.
З мамою я теж не надто близький.
Відверто кажучи, вона ще та клята сучка.
На жаль, типова ситуація...
Так.
Нам шкода це чути.
Нелегко тобі було, друже.
Так. Це...
Дуже...
Ну гаразд. Уже пізно, тож...
Так.
Але я кохаю вашу доньку, народ.
І я просто нереально радий познайомитися з тими, хто її виховав.
Відсвяткуємо Різдво так, як ви це робите вдома.
Завтра ввечері
я влаштую вечірку на вашу честь.
- Не варто, це ж стільки клопоту. - Не треба... Ні.
Влаштуємо всю ту святкову фігню.
- Добре. - Усю фігню.
Неде, давай проведемо час удвох.
Може, прогуляємося завтра вранці?
- Гаразд. - От і чудово.
Джастін, поставиш будильник для Неда на 6.30?
Буде зроблено, Лерде.
Неде, твій будильник заведено на 6.30 ранку.
Що? Хто це?
Джастін.
На кшталт Сірі, але вона кльова.
Я запросив озвучити Джастін акторку Кейлі Куоко з "Теорії великого вибуху".
Джей, привітайся.
Привіт, Неде. Привіт, Барб. Як ся маєте?
- Привіт. - Боже мій.
Стефані багато про вас розповідала. Як щось знадобиться, звертайтеся.
- Гаразд. - Дякую.
Вона не... Вона нас бачить?
Вона каже, що ні, та, я думаю, що бачить.
Що ти мелеш? Ти ж знаєш, що я їх не бачу.
Вона збоченка.
Лерде.
Хай там як, але, сподіваюся, ви добряче виспитеся.
Так, на добраніч. Солодких снів.
- Добраніч. - Так.
Інстинкти підказують мені обійняти вас.
- О ні. - Не думаю, що...
Усе гаразд.
- Боже. - Барб.
Добраніч.
Бувай.
мішанина
- Барб? Тут немає туалетного паперу. - Ой.
Принеси мені рулон, будь ласка.
Папа покакав?
Так. Я покакав.
Татусь навалив купку?
Барб, принесли туалетний папір, будь ласка.
Гаразд. Сиди на місці. Піду пошукаю туалетний папір.
Дякую.
Звісно.
YAHOO! - Лерд Мейг'ю
М-р Плейбой.
Неймовірно.
А це хто?
Якась простачка.
- Любий? - Так.
Прочини двері і кинь мені рулон, будь ласка.
Боюся, що все не так просто.
Доброго ранку, Неде.
Це Густав.
Чудово.
Як я вже сказав Барб, у цьому будинку не використовують папір.
Що? Не використовують?
Тут не користуються папером, милий.
Я зрозумів.
Тоді як мені закінчити тут свої справи?
Усі японські туалети обладнані
ефективним і приємним розбризкувачем для підмивання.
І я з радістю проінструктую вас,
- як цим усім користуватися. - Боже.
Неде, будь ласка, знайдіть ліворуч панель керування.
Гаразд, бачу.
На цій панелі є кнопка
із зображенням води, що розбризкується вверх.
Так. Просто натиснути її?
Так, просто натисніть.
Це що, одеколон?
Одеколон? А, так!
Це тальк із дизайнерським ароматом.
Але та кнопка мала б відповідати за іншу функцію.
Неде, це "Великий Поні" для чоловіків від Ральфа Лорена.
Цікаво спробувати.
- Будь ласка, ми можемо продовжити? - Гаразд.
- Неде? - Так.
Ще раз прошу вибачення.
Але ви зараз сидите на моделі 2018 року,
тож інструкції англійською мовою поки що немає.
І тому я подбаю про все сам, гаразд?
Отже, Неде, ви там зосередьтеся на процесі,
а я тут зосереджуся на вас.
- Непогано сказали. - От і все.
Це має спрацювати, Неде.
Так. Щось почало шуміти.
Там щось крутиться.
Ні! Вимкніть!
Вимкніть! Ну ж бо!
Боже!
Шайсе!
Виникли технічні проблеми.
Певно, це було підмивання піхви.
Підмивання чого?
Дайте мені шматок туалетного паперу.
Підмивання піхви.
Я чув, що воно освіжає і, схоже, непогано стимулює.
Між нами кажучи.
Неде?
Ви серйозно?
Мені прикро, Неде,
але доведеться мені вручну перезавантажити систему зсередини.
Звідси?
Мені дуже прикро.
Гаразд.
Чому б ні?
Барб, можеш зачинити двері? Вибач.
Усе буде добре.
Неде, я не дивлюся.
Нічого не бачу. Не чую запаху.
Літери дуже дрібні.
Так, даруйте.
Не можу розібрати інструкцію.
Так. Що ми маємо?
Учора в мене було нетравлення шлунку.
Думаю, через ведмеже м'ясо.
Сто відсотків через ведмеже м'ясо.
Вмикаю вентилятор.
Чудово. Вундебар.
Як усе пройшло?
Вибачте, що так довго.
Неде, а зараз сидіть спокійно, не рухайтеся,
поки ми визначимо ваше місцеположення.
Я сиджу на туалеті, спокійніше нікуди.
Іде пошук, шукаємо.
І, ціль визначено!
Водичка - бризк!
Тримайте, дівчата.
Ти розводиш курей?
На вільному вигулі.
І корови теж.
Свині, лами.
Усе, що ми тут їмо, вирощене в радіусі 500 метрів.
Я називаю це "з галявини до столу".
А ось і вона.
Привіт, Дейзі.
Привіт.
Іди собі.
Я радий, що ми це робимо, Неде.
Стеф багато про тебе розповідала, тож я наче добре тебе знаю,
та зовсім інша річ, коли...
- Здаєшся? - Пішов ти!
- Густаве! - Неде, не втручайтеся!
Битися хочеш?
- Стукай! - Ні!
Стукай-бо, здавайся.
Гаразд! Усе!
Молодець!
І реакція стає швидшою.
- Справді? - Звісно.
Дякую.
Вибачте, Неде. Я не хотів, щоб і вам дісталося.
То це що, ігрище як у фільмах "Рожева пантера"?
- "Рожева пантера"? - "Рожева пантера"?
Рожева пантера - з однойменних фільмів.
Коли Като нападає на інспектора Клузо, щоб той був у формі.
Це якісь старі фільми? Не чув про них.
Я теж не чув, але звучить пречудово.
"Рожева пантера".
Ну, фільми.
Като - його асистент, ніби як слуга.
- Слуга? - Ну, це...
Це схоже на расизм.
Він дійсно називав його "вузькооким другом". Але...
Вибачте, Неде, але ви повинні зрозуміти. Лерд - президент величезної IT-компанії.
Не люблю ходити з тілоохоронцями,
тож Гусак тренує мене на той випадок, якщо мене, скажімо, викрадуть.
До речі, ти непогано відпрацював прийоми Чун-Кук-До.
Але як щодо паркуру з метою ухилення?
- Тактика ухилення. - Так.
Це вилетіло в мене з голови!
Завжди є куди рости.
- Ну гаразд. - Дякую, чуваче.
Немає за що, брате.
Так, друзі, наразі кажу вам чао.
Приємно вам поспілкуватися.
Неде, ходімо. Я покажу тобі свій офіс.
А це ж класична "Рожева пантера".
- То ось тут ти і працюєш? - Так.
У будинку є ще мій барліг, де я займаюсь фінансовими питаннями,
але всі важливі ідеї народжуються саме тут.
А хіба тобі не потрібен комп'ютер та...
Ні. Моя дівчинка Джастін усе записує.
Правда, Джей?
Так, я тут. Привіт, Неде.
Слухай, прокрути-но уривок зі вчорашнього запису.
Зачекай-но. Трясця. На твоєму віддаленому сервері купа всього.
Так, знайшла.
Ну ж бо, думай, ідіоте. Назви ігор.
"Мавпи-вбивці 6: Хаос капуцинів".
"Сальса горили".
"Буккаке бабуїнів".
Блін! Це жахливо!
Погана ідея.
Чому це?
Що це значить?
Буккаке?
Це коли багато всього відбувається, і ти приголомшений.
Так.
Так. Зі мною траплялося буккаке.
Ну то сідай. Влаштовуйся зручніше. Давай розслабимося.
Упаду сюди, просто на підлогу.
Ось так.
Я вважаю, ми з тобою дуже схожі.
Якщо ми чогось хочемо, ми одразу беремося до справи
і беремо це.
Розумієш мене?
Так.
Саме тому
на Різдво
я запропоную Стефі вийти за мене.
І я знаю, що ви з нею дуже близькі.
Тому мені дуже
потрібне твоє благословення.
Лерде.
- Я ціную те, що ти звернувся до мене. - Аякже.
Але моя відповідь - ні.
Чуваче, я збентежений.
Якого дідька? Що за фігня?
Коли я репетирував це з Густавом, усе було зовсім по-іншому.
Так. Я ніби запитав тебе, а ти одразу: "Так, хлопче. Синку".
Лерде. Послухай мене.
Крім того, що я тебе взагалі не знаю,
Стефані просто неготова до цього кроку в своєму житті.
А от я отримав від неї зовсім інші натяки.
Я її батько, і я її добре знаю.
Так, гаразд. Неде...
Я знаю, що це було неочікувано.
Даремно я так. Давай усе спочатку.
- Гаразд? - Добре.
Може, даси мені кілька днів, щоб я зміг тебе переконати?
І вранці на Різдво,
обіцяю, ти називатимеш мене сином.
А я тебе - татом.
Навряд чи так буде.
А я думаю, буде, тату.
Не треба.
Тату, годі тобі.
- Не називай мене татом. - Не називати?
Я ж не твій тато.
Ну, ти станеш моїм татом.
Ні. Ні.
Що, тату?
Так, зараз ти наді мною жартуєш.
Гаразд. Тату.
Слухай, Лерде.
Яка тобі взагалі різниця, що я думаю?
Ти батько Стефані.
Я не запропоную Стефані руку й серце без твого благословення.
Гаразд.
Джастін, ти це записала?
У натурі. Так, кожне слово.
У якій натурі, кажеш?
Тобто натурально. Але це слово довше, і простіше сказати "у натурі".
Ну добре.
- Гаразд. - Так.
- По руках. - Так.
Але ти повинен пообіцяти мені,
що не скажеш Стеф жодного слово про це.
Ані слова.
Повір мені, це останнє, що я б зробив.
Ну правда, чуваче. Я хочу, аби це був сюрприз.
Ані слова. Не скажу жодного слова.
І Барб і Скотті теж. Без жартів.
Без жартів.
Що?
Мені буде спокійніше, якщо ти пообіцяєш на мізинцю.
- Я розумію, про що ти. - Добре.
- А тепер снідати. - Гаразд.
Трясця!
Здорово, хлопці.
- Привіт, босе. - Мейг'ю!
- Якого дідька? - Ходи зі мною негайно.
Що це за кімната?
Ренді, пішов звідси.
- Так, сер Густаве. - Еге.
Я весь мов на голках.
Кажи негайно, як усе пройшло, інакше я не витримаю.
- Він сказав "ні". - Що? Ну гаразд.
Але що ти йому відповів?
Я сторопів, чуваче. Я не знав, що робити.
І я кинув йому виклик.
- Гаразд. - Почав називати його татом.
- Ой вей. - Трясця, чуваче!
Навіщо ти називав його татом? Ти змушуєш його ніяковіти!
Ти мусиш зблизитися з ним.
Зроби для нього щось дійсно особливе,
аби він зрозумів, що в тебе щирі наміри.
Гусаче, я не знаю, як із ним розмовляти.
Ми ніби говоримо двома різними мовами.
- Це так. - Еге.
Він говорить англійською.
А ти - англійською з постійним додаванням "блін-хрін".
Стефані теж на мене через це насідає.
- Так. - Я зрозумів.
- Добре? - Гаразд.
- Так. - Усе добре.
- Чудово. - Чудово.
Але ти, блін, сильно мені ляснув.
Знаю. Вибач.
Просто, Лерде,
у вас із міс Стефані
особливі стосунки. Вони справжні.
- Слухай. - Так.
Гусаче, я знаю, що плачу тобі купу грошей,
але ти мій найкращий друг.
Наша дружба безцінна.
Дякую, брате.
Гаразд.
Усе. Ой! Змилуйся.
Блін.
Брате, ти неймовірний.
Ти дуже винахідливо
скористався тим зворушливим моментом, аби атакувати.
- Так. - Дуже добре.
Здоров, патроне. Я саме збираюся на футбол.
"Леви" - чемпіони!
Чудово. Як бізнес?
Скажи щось хороше.
Я розмовляв зі знайомим у "Dick's Sporting Goods".
Не кажи, що й вони друкуватимуться в Китаї.
Гірше.
Переходять на банерну рекламу в інтернеті.
Трясця. Гаразд, слухай.
Я подзвоню Дону Міллісу із "Subaru" в Південному Мічигані.
Просочилися чутки, що вони шукають нового ділового партнера.
Дон, велике цабе, так?
Ви колись разом продавали машини.
Так. Варто спробувати. Слухай...
Тож піди візьми в каталозі його візитівку, поки я шукатиму ручку.
Так, звісно, патроне. Зараз.
"FAST COMPANY" ЛЕРД МЕЙГ'Ю
Як там справи у Каліфорнії?
Та щось цілком незрозуміле, наче інша планета.
Знайшов візитівку?
ДОН МІЛЛІС МЕЛАНІ МІЛЛЕР
Так. Знайшов.
Зачекай-но. Мені немає чим записати.
У цьому будинку не використовують папір.
Ні?
А чим же дупу підтирати?
Нічим.
Тут стоять японські туалети, які...
Це типу дірки в підлозі, де сидиш навпочіпки.
Ні. Просто... Немає значення. Кажи його номер.
Неде, я тут.
Я можу записати.
Джастін, будь ласка... Усе гаразд.
Просто зникни.
Гаразд, я лише хочу допомогти. Не треба бути таким козлом.
Овва. Патроне, а це ще хто?
Яка вона лайлива. Це секретарша того хлопця?
Та ні. Це жінка, яка живе в стелі.
Патроне, а яка вона?
- Жінка, яка живе... - Кажеш, живе у стелі?
Це безтілесний голос, що...
Неважливо. Потім поясню.
А голос сексуальний. Це якась зірка?
Не така вже й зірка. Мільйон доларів на тиждень,
найпопулярніший серіал у світі, дрібниці.
- Лу. - Вона мене чує?
Звісно, що чую.
Як справи, крихітко?
Уже краще, бо говорю з тобою.
Та давай-бо номер. Зараз йому подзвоню.
ЗАВАНТАЖЕННЯ...
Осідлаємо хвилі.
РІВЕНЬ 2 ЦУНАМІ
Цунамі.
Він такий крутий.
Так, Гусак найкращий.
ЛЕРД СКОТТІ
Лерде, буду з тобою відвертий.
Гаразд.
Горили у пляжних шортах - це смішно.
- Так. - Нічого не скажеш.
Але якщо їхня єдина місія - дістатися берега, то мені тут бракує драми.
Розумієш?
А знаєш що? Ти правий, блін.
Трясця!
Ми місяцями розробляли цей непотріб.
А ти зіграв п'ять хвилин - і вже зрозумів, чого не вистачає.
А ти кмітливий шкет. Тобі це відомо?
Дякую.
Ні, справді. Мені приємно.
Добре, коли до тебе дослухаються.
Ти про що це?
Одного дня я керуватиму компанією тата.
Але він навіть не сприймає всерйоз мої інноваційні ідеї.
- Що? - Уявляєш?
Ти - наступне покоління.
Джерело зародків нових ідей. Усі це знають.
І я йому так казав. Мовляв:
"Тату, якщо хочеш розкрити мій потенціал, дозволь мені
сидіти за столом і приймати рішення".
Та він мене не слухає.
Здобудь це місце!
Я здобуду місце за столом.
- Маєш здобути його, Скотті. - Це моє місце.
- Нікому не зазіхати. - Ні.
І де це місце? За клятим столом, трясця.
Я здобуду місце за столом, де приймають рішення.
Ти заслуговуєш на трон, друзяко.
- Так, Залізний трон. - Залізний трон.
- Як у "Грі престолів"!
Я дихаю вогнем і вимацую цицьки.
Це, блін, сам король Джоффрі.
Це мої цицьки!
- Ти наступник. - Ще б пак.
Друзяко.
Боже.
Вони сплачують твій кредит на навчання.
Загальний борг - $375 458,27 Борг по всіх категоріях
НОВИЙ ЛИСТ - ТЕРМІНОВО!!!
"Без Марок" запрошує.
"БЕЗ Марок" - Запрошення
Святкова вечірка Флемінгів-Мейг'ю о 20.00 у Лерда
Веселого Різдва, трясця!!!
Ох.
Хо-хо-хо!
Овва.
- Це кінь? - Це лама.
- А, лама. - Привіт.
Привіт.
- Треба ж. - Привіт, дівчинко.
У нас таких не тримають...
Тату!
Ось ти де. Це божевілля!
Працюєш над звітами?
Так. Потроху.
Щодо різдвяної вечірки Лерда.
Густав дав мені попередній список гостей.
Тату, запрошені ключові фігури Кремнієвої долини.
Прийде навіть Тайсон Моделл!
- Зажди, а хто це? - Що?
- Він заснував "Примарний чат". - Ясно.
Фейсбук давав йому три мільярди, він відмовився, і йому лише 24.
Я домовлюся, щоб ви зустрілися віч-на-віч.
Тату, дякую, що порадив мені взяти піджак.
Мені одягти краватку чи краще повсякденно-діловий стиль?
Скотті, послухай мене.
Більшість інтернет-компаній лише пускають пилюку в очі.
- Що? - Не ведися на це.
Уся ця сфера бізнесу - суцільна брехня.
Зараз я тебе просвічу.
Часи змінюються, батечку.
Не все те, що тобі здається брехнею, є брехня.
Овва. Глибоко копнув.
Глибоко.
А ти...
Майстер із брехні власною персоною.
Ти лише жалюгідний восьминіг.
Восьминіг.
Що наливаєте?
У нас сьогодні інноваційний ґоґель-моґель.
Так. Дякую.
Ви звідки, пане?
Мічиган.
Мічиган. Продаєте машини?
Ні. Друкую. Нед Флемінг.
- Ілон Маск. - Ілон Маск?
- Так. - Ілон Маск із "Tesla"?
- Так. - Овва.
Звідки ви знаєте Лерда?
Він зустрічається з моєю донькою.
Ой.
- Приємно було побалакати. - Так.
Що?
Агов! Гей, люба!
Можна склянку білого вина, будь ласка?
- Привіт, красеню. - Привіт!
- Казково виглядаєш. - Та годі тобі.
- Ні, справді. - Дякую.
Заряджаюся святковим духом.
Про що це ти так довго спілкувалася з Лердом?
Мені була переказана сага родини Мейг'ю.
Боже. Співчуваю.
Та ні, виявляється, це дуже цікава історія.
Його мати працювала секретаршею в технологічній компанії.
Не бажаєте сандвіч із мармуровим м'ясцем?
- Ням-ням. - Справжня їжа?
Так, я помираю з голоду.
Заждіть, що?
Боже.
- Мем? Дозу м'яса? - Ні, дякую.
Дякую.
Узагалі-то, досить смачно.
Отож вона бачила, як багатіють молоді програмісти.
І вона фактично змусила Лерда
провести все дитинство в чотирьох стінах, вивчаючи комп'ютери.
Сумно, скажи?
Він з'їв його.
Він восьминіг.
Цей хлопчина оповиває своїми щупальцями кожного члена нашої родини.
Він маніпулює тобою.
Любий, треба трохи знизити градус твоєї ворожнечі.
Добре? Тобі здається, що ти воюєш із Лердом.
Та воюєш лише ти. Він - ні.
Ходімо познайомимося з його друзями. Вони наче милі.
Боже мій.
Не вийшло сполучити програми тонкого клієнту із середовищем Java.
Трясця. Переписував програмний код?
Еге. Самотужки.
- Але ти впорався? - Ти ж знаєш, що так!
- А ось і вони! - Привіт.
Ти така кралечка.
Який стиляга.
- Авжеж! - Привіт!
Тайсоне, це батьки Стефані, м-р і місіс Флемінг.
Е ні. Просто Барб і Нед, будь ласка.
Отака фігня, чуваче.
Довелося два тижні працювати з базами у J2EE,
аби налаштувати інтерфейс для роботи із сервером,
щоб можна було знову запустити контейнери.
Вибач. Тайсоне, а що таке "J2EE"?
Платформа "Java 2 Enterprise Edition".
- Ти не пишеш програмні коди? - Вибач.
- Цей хлопець - найгірший. - Так.
Я радше фахівець із налагодження відносин.
Управління клієнтськими рахунками і таке інше.
Чуваче, цей малий - просто бомба.
Так, Нед готує Скотті до управління нашим родинним бізнесом.
- Саме так. - У нас власна друкарня в Мічигані.
Справді? Тоді ви точно знайомі з он тими братом і сестрою,
відколи ви займаєтеся друком.
Агов, брате й сестро! Познайомтеся з цим чоловіком.
Вітаю!
Привіт! Блейн і Міссі Педерман.
Привіт, я Барб Флемінг.
- Цей мій чоловік. - Нед.
Я Скотт Флемінг. Радий познайомитися.
Нам сказали, що, можливо, ми вас знаємо, та, боюся, що ні.
Блейн і Міссі заснували компанію "Без Марок".
Ясно.
Так.
Що таке?
Сервер забув надіслати вам нагадування про вечірку з нагоди дня народження?
Ні, він займається друкарською справою.
- Дідько. - Отакої.
Та ні.
Ви хоча б не збанкрутилися через нас?
Ні.
- Що? Нашкодили нашому бізнесу? - Ні.
У нас усе добре. Дякую.
- Чудово! - Рада за вас! Справді, рада.
Ми обожнюємо маленькі родинні друкарні.
Це так надихає. І це важлива справа.
У мого тата скоріше ціла фабрика.
Це нескромно, та в нас велика друкарня.
Людям потрібен папір. Їм треба на чомусь писати.
І відчувати в руках аркуші для нотаток.
Так.
Не чула, щоб так хто-небудь казав.
- Судячи з нашого досвіду, це не так. - Абсолютно ні.
Думаю, ми з вами полярно протилежні.
Це точно.
Чуваче, швиденько починай вивчати мову програмування.
Нед був найкращим у своїй справі
ще до того, як ви двоє почали битися за мамкину цицьку.
Мама не годувала нас груддю.
Лерде, ти знаєш, у нас була інша годувальниця.
Це помітно.
Лихо, я вже не знаю, що відбувається.
Я розгубилася.
- Я приголомшений. - Так! І я.
Навколо мене літає буккаке.
- Що? - Ге?
Що таке "буккаке"?
Лерд сказав мені.
Це коли ти приголомшений, бо стільки всього відбувається.
- Так, це жахливо. - І ти нічого не розумієш.
Тоді я зараз просто потопаю в буккаке.
Так, скажу вам відверто: це коли на вашому обличчі сперма.
Даруй?
Буккаке - це покритий спермою.
Багато сперми, коли кінчають.
Зазвичай після груповухи.
Це не так погано, як здається.
Так, після груповухи.
Або під час. Може, хтось кінчить раніше.
- Якого дідька? - Я просто не хотів тебе образити.
- Не хотів образити? - Довбана Джастін.
Радше зробити з мене посміховисько?
Ми вели делікатну розмову.
Я не хотів згадувати про чоловіків, які кінчають один на одного.
Чому сказав, що це значить приголомшений?
Це Джастін винна!
Сподіваюся, зараз буде доречно показати відео.
Недоречно.
- Боже! - Так.
А ось просвітницький момент.
- Ось іще одне. - Боже мій.
- Ні. Скотті. - Не дивися.
Нічого такого. Тобі необов'язково дивитися.
Це що, ти?
Ні.
Боже.
З тобою все гаразд?
Так!
Давай, татку. Ти зможеш!
Мені треба перепочити. Одну...
Обожнюю цього малого.
Боже мій!
Я тебе завалю. Люблю тебе, друзяко.
Привіт, татку.
- Дихну свіжого повітря. - Можна з тобою?
Ми завжди були відвертими одне з одним, так?
Звісно.
Мушу тебе дещо запитати. І я зараз цілком серйозно.
Гаразд. Про що?
- Ти мене лякаєш. - Ні. Просто...
Що?
Чому Лерд?
- Ну ж бо, скажи. - Боже.
- Ну чому? - Тату.
Ти така розумна і красива.
Ти могла б знайти кого завгодно. Чому?
- Я не розумію. - Сказати правду?
Так.
Бо він нагадує мені тебе.
Що?
- Мене? - Так.
Гаразд, поясни ж бо.
Як це?
Ви обидва найбільш чесні і справжні з усіх чоловіків, що я знаю.
- Хоча це проявляється по-різному. - Ну...
Лерд не фільтрує те, що каже.
Навіть не знаю, чи це правда. Невже?
- Гаразд. - Вибач.
Я намагаюся тобі допомогти.
Але присягаюся, він завжди керується добрими намірами.
Він дуже хороший хлопець.
І я його кохаю.
Кохаєш його?
Що?
Я перетравлюю це.
- Ми ж... - Душе смішно, тату.
Ну гаразд.
Спробуй бути доброзичливим.
Я спробую.
- Добре? Спробую. - Що спробуєш?
Спробую
краще зрозуміти цю людину.
Іди сюди.
Привіт.
Яка довга ніч. Що робиш?
Розслабляюся.
Барб, це моя сорочка?
Не знаю, хіба?
Зняти її?
Будь ласка. Я взяв лише дві сорочки.
Не хочеться мені тут нічого прасувати.
Я виснажений.
Так.
Знімай, любий.
Так! Знімай. Знімай свої черевики, голубе.
Покажи мені свої ніжки. Хочу їх бачити!
Ти забилася головою чи що?
Так. Дай понюхати свій черевик.
- Не треба його нюхати. - Так, покажи ноги!
Зніми шкарпетки з ніг.
Барб, що з тобою?
Я зараз під кайфом.
Що?
Так, я обкурилася.
Нереально обкурилася.
Барб. Що? Де ти встигла?
Коли ви пішли, мені стало самотньо.
І я побачила хлопця, у якого була цигарка.
Я думала, то електронна сигарета.
- Той інгалятор. - Так.
Та, виявилося,
я вдихала пару.
Що?
Я вдихала пару.
Яку ще пару?
Дим марихуани, що виходив з якогось пристрою.
- Тихіше розмовляй! - Неде, це легально.
Бідасі призначили її від апное під час сну.
- Він ще такий молодий. Сумно. - Я лягаю спати. Все.
Ні, ні. Зажди!
- Барбаро, я втомився. - Хвилинку.
І в мене голова болить.
- Давай трохи пограємо. - Ні.
Я зроблю тобі свій фірмовий масаж.
Барб.
- Вигуляємо твого патрончика. - Ні, ні.
- Дай на нього подивитися. - Ні.
- Хочу його бачити. - Не називай його так.
Будь ласка. Досить.
Боже! Колись ти любив накуритися і віддатися втіхам.
Що? Барб! Ні, Барб.
- У нас відпустка! - Хтось може увійти...
Двері ж не замикаються!
Що?
Джастін! У тебе в репертуарі є "Kiss"?
Ще б пак!
- Народ, то ви це зробите? - Так.
- Ні. - Ми вже це робимо.
- Ми робимо це просто зараз. - Барб!
Я роблю це ногами. Однією ногою.
Це "Kiss"! Милий, ти обожнюєш їх!
Але ж не зараз.
Нед народжений, щоб кохати Барб
Крик!
Так. Так.
- Глянь, чого я навчилася на вечірці. - Що?
Там була одна красуня, і вона робила ось так.
Вона показала кльовий новий танець.
Ще спину розтягнеш.
Нічого я не розтягну...
Я тебе натягну.
- Я залізу на тебе. - Ти відчуваєш запах?
- Я вставлю його. - Що це за запах?
Ось. Він увійшов.
- Що це? - Боже.
Боже мій!
Це що, "Бабине літо" від Прісцилли Преслі?
У мене були ці парфуми в 90-х.
Так, я насичую ароматом кімнату.
Ти писав про них на сторінці колишніх випускників у Фейсбуці.
Я знаю, що тобі подобається, Неде.
А тобі це подобається, приятелю.
Ану давай, пірнай туди. Ну ж бо!
- Барб! - Занурюйся!
- Ну ж бо! Добре. Ось... - Гаразд.
Так. Ти майже там.
Ні, ти десь за 15 см від неї.
Занурюйся давай. Так тримати.
- Барб. - Так!
- Барб! - Так приємно.
Ось так. Ти починаєш насолоджуватися.
- Досить! - Ні!
- Візьми мене! Так! Візьми!
- Я не... - Візьми мене.
Я несу тебе в ліжко. Ось що я роблю.
- Ось так. - Ні, я хочу сексу.
- Ніякого сексу. Ні, люба. - Але я хочу.
- Джастін, будь ласка, виключи музику... - Я хочу.
...і більше нас сьогодні не турбуй.
Буде повне проникнення!
Та годі вже!
Привіт, подруго.
П'ята кнопка справа.
Подякуєш потім.
Ось, тримайте, дівчата.
Так. Ти цілий?
Так. Ох.
Ну все.
Чуваче, я думав, що в мене вийде.
Знаю. І майже вийшло, але...
Чудовий паркур з метою ухилення. Але під кінець ти гепнувся головою.
Я знаю.
Я потім з тобою все обговорю, і ми дещо відкоригуємо.
РІЗДВЯНІ ЯЛИНКИ
"БАНДА ГОРИЛ"
ЗНИЖКИ НАПЕРЕДОДНІ РІЗДВА 30%
За різдвяною ялинкою разом із патроном.
Неде, ти не уявляєш, який я радий.
Не пам'ятаю, чи я це вже казав,
але мені ніколи не довелося робити це з батьком.
Радий, що нам випала нагода провести час разом.
Ця гарна.
Щось вона мене не збуджує.
А тобі потрібна ерекція для купівлі ялинки?
Не завадить.
Я хочу ближче з тобою познайомитися.
Адже ти ідеальний чоловік.
Ну правда, в тебе що, завжди все виходило?
Е ні.
Мене звільнили, коли я продавав "нісани".
Як можна було напартачити, продаючи сани?
Та ні. "Нісани".
- Тобто? - Марка машин. Немає значення.
Це вже в далекому минулому.
Але ти це пережив.
Буває, що ти пасуєш перед змінами?
Ну, знаєш, в кожному бізнесі є злети й падіння.
Так, я знаю, брате.
І в "Банди горил" були свої проблеми.
Справді?
Так, умови цього бізнесу, блін, жорсткі, чуваче.
Те, що нас не вбиває, робить нас сильнішими.
Я в шоці. Це ти сам вигадав?
Ні, Лерде.
А ось ця вистрілила, Неде.
Ось наша довбана ялинка.
Чому б і ні? Вона чудово виглядатиме на тлі лося.
Неде. Не ця.
Он та.
УХ-УХ! ігри
Ні. Лерде,
та ялинка не для продажу.
Вона належить...
- "Ухо-іграм?" - "Ух-ух іграм".
"Ух-лантух". Я їх знаю. Вони козли.
Хотіли вкрасти ідею "Мавп-убивць".
До того ж, це перше Різдво з родиною, чуваче.
Треба все зробити як слід.
Агов, приятелю.
Так.
Не позичиш свою пилу?
Ти серйозно?
Так.
Блін...
Ну ж бо.
Можеш швидше?
Я стараюся.
Так, хлопче. Мені потрібна моя пила.
Одну хвилинку.
Викличемо швидку зараз чи коли він відтне собі палець?
Не позичиш окуляри?
Тримай-но.
Так. Лерде, дай...
Гаразд.
Давай-но сюди.
- Точно, Неде? - Еге.
Тато вміє це робити, блін!
Трясця!
Обожнюю "Kiss"!
Це "Kiss"!
А вони кльові!
Ми зі Стефані часто співаємо пісні "Kiss" у караоке.
Та я знаю, саме тому я їх і включив!
І ми непогано підспівуємо,
- хочу зауважити. - О так.
- Як мило. - Так.
Слухай, Лерде, я тут думав про нашу вчорашню розмову у вігвамі.
І я теж, чуваче.
У мене купа ідей щодо освідчення.
- Ні. - Ні. Неде, вислухай мене.
Я подумав, що можна було б із дирижабля
- випустити тисячу голубів. - Ні. Зажди.
Лерде, одну хвилинку, зачекай.
- Пригальмуй. - Добре.
Слухаю, я розумію, що ти дуже подобаєшся Стефані.
Але...
- Давай відверто. - Так.
Не зараз.
Слухай, Неде, я думав, що ми знаходимо спільну мову.
Ні, справа не в мені.
Мова про Стефані.
- Стефані? - Так.
Навіть не знаю, чуваче.
Останні кілька семестрів будуть дуже напружені.
Потім вона отримає диплом і шукатиме роботу.
І хтозна, як складеться її доля потім.
- Просто... - Гаразд, Неде,
я не повинен був тобі казати, але я хочу заспокоїти тебе.
Стефані не повернеться навчатися в наступному семестрі.
Що?
Чуваче, знаю, ти, певно, шокований, але не хвилюйся.
На неї вже чекає цікава робота в некомерційній організації.
У якій саме організації?
Вона буде президентом Фонду Лерда Мейг'ю.
Це я.
Стефані!
Барб?
Усі негайно нагору - родинна нарада!
Неде, мені призначити зустріч?
Та пішла ти!
Я лише хочу допомогти. І не треба бути таким козлом.
Ні, треба!
- Тату. - Оце ти влипла.
Замовкни. Звісно, я хотіла тобі розповісти.
Учора в ТЦ я вже сказала мамі.
І чекала на слушну нагоду,
- але наразі її не було. - Хвилинку.
Ти знала?
Милий, ми подумали, що ти можеш бурхливо відреагувати.
І ми вирішили сказати тобі вже після Різдва.
Але він розповів тобі про фонд, так?
- Так. - Ну гаразд.
Не в останню чергу саме тому я й хотіла, щоб ти познайомився з Лердом.
Стефані, навіть якби він не був жалюгідним психом,
а він такий є,
я б усе одно не зрозумів, чому.
Ти ж усього через кілька семестрів отримаєш диплом.
Навіщо від цього відмовлятися?
Я не від чого не відмовляюся, тату.
Адже коли я рік займалася цим у Центральній Америці...
Знаю, ти вважаєш, що я прийняла поспішне рішення,
але це не так.
Ми багато місяців обдумували це.
Усі ті місяці, упродовж яких ти зустрічалася з хлопцем, не сказавши нам.
Оті всі місяці?
Милий,
тобі слід вислухати її,
бо це дійсно дуже цікаво.
Невже?
То ти вислухаєш мене?
Давай, спробуй пояснити.
План такий: займатися проблемами здоров'я жінок
на тлі зміни середовища у країнах "третього світу".
- Ясно. - Ну гаразд.
А коли це все прогорить, із чим ти залишишся?
- Що? - Ти ж кинеш коледж.
- От і все. - Ти не розумієш.
Не розумію?
Ні, геть не розумієш.
А це що?
лерд.
Татуювання.
Татуювання із його ім'ям?
Ти помітила своє тіло його ім'ям.
Глянь-но, Барб!
О ні.
Так мило.
Покажи. Хочу подивитися.
Лерд сказав, що мені слід зробити тату на шиї.
Я зрозумів, чого прагне Лерд.
Усе зрозуміло.
Він хоче помітити собою всю нашу родину.
Саме тому між нами з'явилося стільки секретів.
І все це через нього!
Ну чим тобі так не догодив Лерд?
- Гарне запитання. А знаєш чим? - Чим?
Бо це він підбурив тебе
кинути навчання в коледжі.
І саме під його впливом ти зробила "ту".
Певно, ти про "тату", батьку.
- Ти хотів сказати "тату". - "Тату"? Не "ту"?
- "Тату". Ні, не "ту". - Ні.
А я чув на шоу "Geraldo".
- Вони кажуть "ту", ясно? - Гаразд.
Ось так ти й почнеш опускатися.
Спочатку татуювання,
потім почнеш випаровуватися.
- Що? - Випаровуватимешся.
Ти про що це?
Тобто коли... Електронна сигарета.
Але замість тютюну чи його замінника
у тій електронній сигареті буде марихуана.
- Тату, я знаю, що це. - Так.
Але звідки ти знаєш?
Бо я встиг пожити на цьому світі. Еге ж?
Ну а потім почнеш колотися героїном. Саме так.
І знаєш, що станеться після того, як ти підсядеш на наркотики?
- Що? - Ти перетворишся на повію,
дівку звідника.
Ось що з тобою буде.
Я це дуже чітко бачу.
Лишенько... І коли це станеться?
Радий, що запитала. Незабаром.
Якщо опускатимешся на дно такими темпами, то це скоро станеться.
Зрозуміло, що ти зараз не готовий до мене дослухатися.
Тож я піду.
Дякую, татку, за настанову.
- Дякую. - Будь ласка.
Нед
Бум!
Босе, я правильно вас зрозумів?
Ви хочете, аби я проник у комп'ютер хлопця Стефані
і з'ясував, чи я є там записи про те, що він заснував фонд?
Саме так.
Слухай, Кевіне, ти мій айтішник. Мені більше немає до кого звернутися.
Ви ж знаєте, я завжди був високої думки про Стефані.
Так, а вона - про тебе.
Справді? О так.
- Треба ж. - Послухай.
Я знаю, у цього типа є гроші,
але щодо фонду, це все
схоже на суцільну брехню.
Якщо цей хлопець заливає, я це з'ясую.
Так, спочатку, Неде, вам треба зламати його комп'ютер
і завантажити програму, яку я вам вишлю.
Це і є хакінг?
Я прийняв душ, помив усі частини тіла...
Так. Зараз буду онлайн.
- Кевіне, що ти робиш? - Що, крихітко?
Допомагаю Недові розібратися з комп'ютером.
Передай Недові привіт.
Гаразд.
Так, я увімкнув веб-камеру.
Я в його офісі.
Сідайте за комп'ютер.
Добре. Натисніть клавішу пробілу.
ПАРОЛЬ ДЛЯ ВХОДУ
Чорт.
Запитує пароль.
Недивно.
Хлопці використовують у паролях інформацію про їхніх подруг чи дружин.
Кевіне, ти геній. Саме так я і зробив!
"Хлопецьбарб1989". Це рік нашого одруження.
Але молодь зазвичай трохи безсоромніша.
Я торкнуся пікантних аспектів, тому будьте терпеливі.
Зосередьмося на визначних рисах Стефані,
які могли запасти цьому хлопцеві.
Ви мене розумієте?
Давай уже конкретніше.
Наприклад, ви погодитесь,
що в Стефані тугі груди?
- Що? - Гаразд.
Я б сказав, що в неї вони дійсно такі.
Спробуйте "груди Стефані" - одним словом, усе з малої літери.
Я її батько!
Я розумію, що ви її батько,
але ви повинні думати, як він.
Добре?
грудистефані ПАРОЛЬ
Ні.
Будемо мислити сміливіше.
Ви казали, що цей хлопець ультрамодний?
Тоді напишіть "пружні сідниці Стефані". Треба пробувати.
Ти наді мною знущаєшся, Дінґле?
Як би ж то.
Але я намагаюся вам допомогти.
У слові "сідниці" замість "с" введіть символ "$".
Боже!
Я потраплю в пекло вже за те, що я це пишу.
Пружні сідниці.
пружні$ідницістефані
- Ні. - Агов, народ.
Може, зробите кіно гучніше?
Гаразд.
Так. Я буду казати вам варіанти, а ви пробуйте.
Гаразд, пишіть "солодка щілинка Стефані".
Цього я точно не напишу!
Добре, тоді "рожева троянда Стефані".
Ні!
Мені це не приносить задоволення.
ПАРОЛЬ СТЕФАНІ
- Боже. - Що таке?
Це пароль!
Єдиний клаптик паперу в цьому домі.
- І що там написано? - Зараз введу.
"Хлопець Стефані".
Узагалі-то, це досить мило.
"2016".
Бум! Увійшли.
Боже!
Що таке?
Фото оголеної Стефані.
- Можна подивитися? - Ні.
Будь ласка.
- Я сказав ні! - Гаразд.
Увійдіть у свій обліковий запис EarthLink.
Так, гаразд, EarthLink. Натискаю.
Вводжу пароль.
Пошта nedfleming@earthlink.net
Гаразд.
Кевін - Установіть програму
Так.
Я щойно переслав вам файл. Завантажте його і відкрийте на робочому столі.
- Неде, ми з ним розберемося, блін! - Ми молодці!
Ми хакери!
Він попався.
Ми йому вшпаримо так, як він шпарив Стефані.
- Ходи зі мною, негайно. - Що?
Чому ти тягнеш мене в мій офіс? Усі ж унизу.
- Чорт! Хтось іде! - Натисніть "Esc"!
Боже!
Крихітко, що ми робимо? От-от почнеться Святвечір.
- Та що з тобою? - Що там таке?
- Я ж сказала тобі... - Мовчи.
...що сама хочу розповісти татові про Стенфорд.
- Я знаю. Просто ми... - Тоді чому ти це зробив?
Ми так зблизилися, і я випадково промовився.
Ти й гадки не маєш, що це для нього значить.
Він так пишався мною, коли я вступила до Стенфорду.
Він так тяжко працював заради цього.
І кинути навчання - значить заліпити йому величезного ляпасу.
Ясно.
Просто в моєму житті не було таких людей, як він.
Боже!
Я думав, ми все нормально обговоримо.
Але ти розумієш, що робити це - не твоя справа?
Так. Певно, що не моя.
Точно ні.
Ти права. Він дуже розсердився.
Інколи мені здається, що ти не здатен на нормальні відносини.
Розберися зі своїми комплексами, пов'язаними з відсутністю батька.
Овва.
Але це правда.
Коли ти мене ось та розкушуєш...
Боже! Я відчуваю такий тісний зв'язок із тобою.
Твоя відвертість дуже сильно на мене діє.
Зараз ти мене так збуджуєш, трясця.
- Що? - Так.
Цей вираз обличчя викликає ерекцію.
Ти не бачиш, що я серджуся на тебе?
Він сказав "збуджуєш"?
Ні, я бачу. Саме тому...
Боже. Ти виводиш мене із себе! Ти мене не слухаєш.
Я слухаю.
Вибач.
Ти...
Тобі треба до психолога.
- Не діє. - Ні?
Ні. Не сьогодні, приятелю.
Гаразд. А ось так?
Так краще?
Трохи.
Добре, а ось так?
Так. Це ще краще.
Лерде, я кохаю тебе.
Але я серджуся на тебе.
Вибач.
- Ну вибач. - Ні!
Я хочу подивитися!
Добре?
Так!
Ні!
ТАК!
Ти...
- Хочу спокутувати свою провину. - Що це?
Ляж, хочу зробити тобі передчасний подарунок на Різдво.
Який же ти дивак.
Знаю.
А ось і Санта приспів.
Та невже?
- Хо-хо-хо. - Боже.
Щасливого Різдва.
Дехто цього року погано поводився.
ЯЗИКОМ?
Босе?
Неде. Ви там? Агов.
Агов?
Так. Кевіне, я тут. Як там справи?
Я ввійшов.
У вас є доступ до інтернету?
Так, є. Зажди.
Секунду.
Увійдіть у свій обліковий запис EarthLink.
Так. Увійшов.
Зараз я вам дещо перешлю.
- Чудово. - Попався, Мейг'ю.
Якого дідька?
- Що таке? - Боже.
Стривай, що? Що таке?
Не знаю. Тут моє обличчя.
- Що ти маєш на увазі? - Я втратив доступ.
Комп'ютер мене не слухається.
- Що? - Припини!
- Що відбувається? - Він нас засік, Неде.
Що ти робиш?
Треба все скасувати. Боже, ні.
Ану назад, тварюки Із Мейг'ю маєте справу
Трясця!
- Він міфічне створіння, Неде. - Що він?
Якого дідька? Боже.
Він витягує свій пеніс!
Боже.
Він увіткнув його по самі яйця в мою цифрову дупу.
Ти що, порнуху дивишся?
Ану вимкни!
Неде, він це робить!
Марні, погані справи!
- Тримайся подалі! - Вимикай!
Кевіне!
Він захопив дім!
Іди сюди!
- Кевіне, що відбувається? - Тікаймо звідси!
Швидше!
- Що? - Кевіне!
Кевіне!
Лихо...
Тиха ніч
Свята ніч
Спокійно повсюди
С++ ДЛЯ ЧАЙНИКІВ
І світло повсюди
- Привіт. - Привіт.
- Знаєш що? Не будемо сваритися. - Гаразд.
Мені дуже прикро, що ти дізнався про Стенфорд таким чином.
Дякую.
Лерду не слід було про це казати, він уже зрозумів.
Але я впевнена, що це хороша ідея.
Сонечко, спочатку я маю тобі дещо сказати.
Лерд тобі брехав.
Я спробувала.
- Ні. Слухай! - Неймовірно!
У нього серйозні фінансові негаразди.
- Які саме? - Різдво ж.
Неде, зараз ти робиш помилку.
У нього немає грошей, аби профінансувати свій бізнес,
- не кажучи про фонд. - Чому це ти так вирішив?
Зараз покажу.
- Що це? - Ось.
Глянь, його банківські рахунки.
Усе червоне.
Це дійсно так?
Так, це правда.
Останні пару років у "Банди горил" справи були не дуже.
То ти мені збрехав?
Я кидаю навчання
заради фонду, який ти мав профінансувати.
- Так. - Так.
Мила, з фондом немає проблем.
Що ти таке кажеш?
Неде, сталося велике непорозуміння.
Це лише корпоративні рахунки Лерда.
А щодо особистих фінансів,
я сформував скромний консервативний інвестиційний портфель,
який приносить великі прибутки.
Ніде правди сховати.
То ви дотримувалися правила Баффетта?
Завжди, чуваче.
70% - акції, 30% - облігації.
Баффетт.
Кльово.
- А твій нікчемний хакер, Дінґл... - Хакер?
...копав не там, де треба.
- Він має на увазі Кевіна Дінґла? - Можливо.
Ні, певно, це інший Дінґл.
Дінґл, із яким я познайомився, зараз у великій дупі.
Слухай, скільки в тебе є грошей?
- Милий, ти не повинен відповідати. - Повинен.
Гаразд! Розкриваємо карти.
Погані справи.
Залишилися останні 97 мільйонів.
Лерде.
197 мільйонів.
Бум.
Він ледь зводить кінці з кінцями.
Міг просто запитати мене.
Панове, заспівайте-но "Deck the Halls", алегро.
Зустрічаймо світле свято
Неде, на порозі свято,
та, я думаю, нам слід почати спочатку.
Це тобі.
Що це?
Невеличкий подарунок на Різдво. Тобі сподобається.
Телефон?
Натисни кнопку.
ДОГОВІР КУПІВЛІ "Флемінг Ко." - $375 458,27
Це від мого банку у Ґренд-Репідс.
Щасливого Різдва.
- Поясніть мені, про що мова. - Стеф,
я придбав компанію твого батька.
Певним чином.
Неде, я викупив твої борги - це подарунок на Різдво.
Якого дідька?
- Сучий син. - Що?
Чуваче, я намагаюся допомогти, щоб ти не збанкрутився.
Ви зараз про реструктуризацію? Я й чути не хочу цей термін.
Панове, а тепер "Jingle Bells", і нумо!
Не можу повірити, що ти приховав це від нас.
Що? Ні, просто...
Останнім часом бізнес трохи кульгав.
Але я вже домовляюся про нову угоду.
- То ти про це не знала? - Ні.
Як ти дізнався?
Це все Джастін.
Так, це все я.
Вона записала твою розмову з чоловіком
на ім'я Лу.
Звісно, я мусив допомогти.
Неде, вибач, якщо я втрутилася.
Так.
Але я дуже хвилювалася за тебе.
Це так. Без жартів.
І щоб ти не турбувався -
ти все одно залишишся патроном, чуваче.
Я не буду сильно втручатися у справи.
То що скажеш, партнере?
- Неде, що ти... - Якого дідька?
Навіщо ти так, тату?
Тату!
Пішов ти, друкарю!
Шайсе.
Неде, вибач, брате.
З тобою все гаразд? Отакої.
Це все моє тренування - рефлекси.
Зараз усі дуже напружені.
- Заспокоймося. - Тату!
Або давайте бити по обличчю айпедом.
Вивільнюйся і тікай!
Чуваче, це було круто. Треба визнати.
Неде, я тебе люблю. Я лише хотів допомогти.
- Лерде, вивільнюйся! - Неде, відпусти його яйця!
Лерде! Паркур з метою ухилення!
Лерде, тікай!
Паркур! Дерись на стіну!
На стіну!
Гусаче! Ти це бачив?
Саме так! Бо нарешті ти задіяв м'язи живота!
Ану злазь!
Відчуваєш різницю, яке це нове відчуття?
Відчуваю!
- Боже! - Боже!
- Не дихай. Я тебе врятую, брате! - Скотті, ні!
Ні, милий!
Я тебе врятую, Лерде!
Скотті, стережись!
Лерде! Ти цілий?
Так!
- Фантастика! - Ти живий.
- З тобою все гаразд. - А де Скотті?
Скотті! Боже.
- Скотті! - Він під лосем!
Він під лосем!
Скотті!
Трясця.
У мене на обличчі кляті яйця лося.
Чорт, він пхає їх тобі в рота, брате!
Я допоможу.
Іди сюди. Ходи.
Боже. Все гаразд.
Усе гаразд.
Сонечко, мені дуже прикро, що все так вийшло.
І мені.
Я подзвоню, коли доїдемо.
Гаразд. Удачі зі Скотті.
- Дякую. Це точно. - Так.
Стеф, слухай. Я ніколи...
Набридло слухати. Щасливого польоту.
- Побачимося, сестро. - Бувай, Скотті.
І знову доведеться користуватися туалетним папером.
Вітаю, Доне Мілліс. Із Різдвом, сер.
І тебе, Неде. Вибач, що телефоную на Різдво.
Та жодних проблем.
Було приємно знову поспілкуватися вчора,
і я хотів зателефонувати, щойно ми приймемо рішення.
Добре.
Я порадився з колегами щодо твоєї пропозиції,
і ми не можемо на неї погодитися.
Вибач, друже.
Ми цінуємо твою щедру пропозицію.
Та річ у тім, що нам уже не потрібно так багато друкувати.
- Сам знаєш, яка ситуація. - Так.
- Світ змінився, еге ж? - Так.
Це точно.
Дуже б хотілося укласти з тобою угоду, патроне.
Та гаразд, слухай,
я точно не зможу тебе переконати, Доне?
На жаль, ні.
Ну гаразд. Добре.
- Веселих свят. - І тобі, Неде!
Привіт Барб і дітям.
Перепрошую, Неде.
Вибач, що турбую, але у вас виліт через годину.
Я сумуватиму за тобою.
Із поверненням, Флемінги!
- Лу, що... - Певно, ви задубли.
Проходьте, ну ж бо. Я візьму валізу. Давай, патроне.
- Лу, що відбувається? - Барбаро, вітаю.
Привіт.
- Барб, ти красуня. - А ось і вони! З Різдвом!
Щасливого Різдва!
Овва!
Лу, я написав тобі смс, що хочу поговорити з тобою одним.
То що за...
Облиш, ви це чуєте?
Генк Роуз із банку "First National"
поздоровив мене вранці голосовим повідомленням з угодою з Мейг'ю.
Тобі вдалося це, патроне!
Ти зробив різдвяне диво.
- Патроне, патроне! - Патроне, патроне!
Барб!
Скотті.
Неде, на знак нашої подяки
ми скинулися й купили дещо,
чого в тебе точно немає.
Не варто було.
Ну відкрий. Так.
Ось так.
Це айпед.
Натисни кнопку "Додому".
Так.
Це ми з графічними дизайнерами порозважалися.
Я взяв знімки зі сторінки Скотті у Фейсбуці.
Він наче нормальний хлопець. Схожий на тебе молодого, Неде.
Скажи промову!
Промова! О так, промова!
Промова, промова.
А це що таке?
Лерде, літак і гелікоптер? Де ми?
Зачекай, мила. Майже прилетіли.
- Секунду. - Мейг'ю!
- Народ, чекайте тут. - Синку, сходи в дім за курткою.
- Це ж Мейг'ю. - То це він?
Лерде!
Де це ми?
Це щось дивне. У стилі "П'ятдесяти відтінків сірого".
- Холодно? - Так.
Ось так.
Сюрприз!
Привіт, сонечко.
Та-да.
- Ти привіз мене додому? - Так.
Не попередивши мене?
Я порушив закон відвідування невідомих місць,
але я подумав, що сьогодні вся родина має бути разом.
Милий, ти не повинен був втручатися.
Стеф, я знаю,
та сьогодні ж Різдво.
- І ми раді тебе бачити. - Але вона не цього хотіла.
Не цього.
Я хотіла провести Різдво разом у Каліфорнії,
перш ніж усе полетіло шкереберть,
бо ти думав лише про себе.
Ви обидва винні.
- І я? - Так!
Ідіоти, ви обидва вирішили, що можете розпоряджатися мною,
наче я ваша власність?
Досить із мене.
Це найгірше Різдво в моєму житті.
- Стеф. - Стеф, мила.
Вона розсердилася.
Авжеж, розсердилася.
Чорт!
Та я подумав, що сьогодні вам слід бути разом.
Гаразд. На цьому й попрощаємося.
Щасливих свят, Неде.
І тобі, Лерде.
Лерде.
Ти зараз навмисно ідеш так повільно, аби дати зрозуміти, що хочеш залишитися.
Можливо.
Іди сюди.
То що сталося? Ти не зробив їй пропозицію?
Хіба я міг?
Ти ж не дав дозволу,
а ми присягнулися, що без цього ніяк.
Ти дивовижна людина.
І в тебе взагалі немає хисту до брехні?
Певно, що ні, чуваче.
Лерде, тобі не потрібен був мій дозвіл зробити Стефані пропозицію.
Але якщо це й досі тобі важливо,
я даю своє благословення.
У натурі?
Без жартів.
Овва.
Але, Лерде, Стефані права.
Рішення за нею. Вона мала б вирішувати.
Не ми.
Але я зрозумів це лише зараз.
Це правда.
Чуваче, ми поводилися, як козли.
Так.
Я прикусив тобі член.
Разом із яйцями.
Вибач.
І ти мені вибач, чуваче.
Лерде, якщо хочеш запропонувати Стефані руку й серце,
просто зроби це в слушний момент.
Гаразд. Нормально, якщо я зроблю це зараз?
Бо якщо раптом усе вийде,
Гус запхав у гелікоптер силу-силенну голубів,
і я підготував пару інших сюрпризів.
Лерде, вирішувати тобі.
Але можна дати тобі пораду?
Чуваче, будь ласка.
- Я зараз дуже нервуюся, трясця. - Гаразд,
Стефані не потрібна вся ця мішура.
Ти її знаєш.
Їй потрібен ти.
Вона тебе кохає.
Тож схилися перед нею на коліно
і звернися до неї щиросердно.
Бо це в тебе виходить найкраще.
Правда, Джастін?
Абсолютно згодна.
Трясця.
Я в Мічигані вперше. Тут можна задубнути.
Так.
Чуваче, це круто, блін!
У стилі Неда Флемінга.
По-старомодному!
Трясця, так.
Так. Слухай,
я піду в дім і спробую змусити її вийти.
Гаразд.
- Щасти тобі. - Дякую.
Але пообіцяй мені дещо.
Ти не будеш її ображати.
Чуваче, я буду ставитися до неї, як до королеви, блін.
Мене це влаштовує.
Гаразд.
Густаве, план змінився.
Буду робити пропозицію. А все інше - таки ні.
Зв'язок поганий. То ти сказав так?
Ні. Таки ні.
Роблю пропозицію, все інше - таки ні.
Лерде, ти кажеш "таки ні"
чи "так і ні"?
Трясця, Гусаче.
Ти мене нервуєш. Замовкни вже.
Вибач. Щасти тобі.
І, до речі, Лерде, не забувай про дихання.
Гаразд.
І не лайся там, добре?
Блін, ти правий. Слушна думка.
Привіт.
Ну вибач.
Я знаю, що там, у Каліфорнії, розчарував тебе,
і це мене гнітить.
І мені дуже прикро.
І ти пробач мені.
Я не попередила тебе. Не треба було тебе запрошувати.
Ну правда.
Ні, ти зробила все правильно.
- Про що я тільки думала? - Винуватий я.
Просто коли ми приїхали до Лерда,
у мене виникло відчуття, що я тебе не впізнаю,
і мені стало страшно.
Я почав робити дурні речі.
Це я, та сама.
У мене все добре.
Тату.
Боже.
Слухай. Я забув...
- Боже. Він і досі там. - Знаю.
У майці і шарфі.
- І він знав, що ми летимо в Мічиган. - Так.
- Чому він не зайде в дім? - Йому треба з тобою поговорити...
Він ніби готовий вибачитися.
- Невже? - Так.
І, думаю, було б непогано, якби ти дала йому шанс.
Хочеш, аби я дала Лерду шанс?
Я подумав, якщо ти вважаєш, що йому варто дати шанс,
то це було б добре.
От і все. То що?
- Привіт. - Привіт.
Що ти хотів? Лихо, як же тут зимно.
Я знаю, ти сердишся, але вислухай мене.
- Поговоримо всередині? - Ні.
- Ох... - Дивись.
Боже. Це так романтично.
- Я порадив йому не ускладнювати все. - Наша дівчинка.
Він схилиться на коліно і зробить це по-простому.
А ти звідки знаєш?
Я дав йому кілька порад.
Це був найщасливіший рік мого життя.
Летіть! Ну ж бо!
О ні.
Що?
Боже.
Гусаче. Трясця тобі. Я сказав "таки ні"! Ні!
- Ох... - Лишенько. Овва.
- Ну навіщо він так? - Молодець.
Немов викупалися в лайні.
Мила, вибач.
Стефані Флемінг,
- ти погодишся... - Це пропозиція?
Так.
А тато про це знає?
Так, я попросив у нього благословення ще в Каліфорнії, в перший ранок.
Боже.
Боже мій!
Недивно, що він так шаленів. Милий...
Так, саме тому він трохи навіснів.
А ми б могли так чудово провести свято.
Знаю. Та ми вже помирилися.
А це не абищо.
- Боже. - Стефані Флемінг...
Це обручка.
Гусаче! Ні!
Так, уперед! Пішли, хлопці! Ну ж бо!
Стефані!
Боже.
Лерде, що тут робить "Kiss"?
Ну...
- Це що... - Овва!
Та це двійники!
Не двійники це, Неде. Це Джин і Пол.
Це Джин і Пол! Джин і Пол!
О Боже! Боже ти мій!
Перед будинком "Kiss"!
Сьогодні
Я хочу тобі все віддати
У темряві
Я задумав вразити тебе під час пропозиції,
але твій тато дав мені чудову пораду не робити цього.
Та вони все ж таки тут, і я знаю, що ти обожнюєш їхню музику, тож...
Що? Привіт.
Я був створений, щоб кохати тебе
А ти була створена, щоб кохати мене
І я не можу...
Він уже зробив пропозицію? Що...
Вони припинили грати.
- Його звати Нед. - Боже мій, вони ж...
Що?
- Вони що, йдуть... - Боже.
- Вони крокують тротуаром! - Ідуть сюди!
- Вони йдуть у наш дім! - Боже!
Народ, поводьмося невимушено!
Мені треба наново прикрасити дім!
Привіт.
Вітаємо.
Вітаю.
- Я Нед. - Привіт, Неде.
- Привіт! - Привіт!
Це моя дружина Барб.
А це наші друзі, Лу й Петті.
Я Лу.
Ми такі раді, що ви тут.
Мушу сказати: ми ваші великі фанати.
Ми члени вашого фан-клубу вже років 30.
На першому побаченні ми були на концерті "Crazy Nights Tour".
Так! І було дійсно гаряче.
Гаряче.
Ти трахнувся?
Я зробила це рукою.
Скотті.
Мені тут подобається, але у вас тут є фуршет?
Боже. І про що це я думала?
- Ви зголодніли? - Дуже.
Боже, звісно! Де наша ввічливість?
Ми жахливі господарі.
Знімайте свої гітари, хлопці. Давайте мені свій інструмент.
- Я аж спітніла. - Овва! До нас завітали "Kiss"!
Так. Я трохи збуджена.
Я про них майже забула.
- Ну... - Щаслива пара.
Поздоровляємо.
Вона відмовила.
Даруй, що?
Вона сказала ні.
Ну...
Любий.
Мені так приємно,
що ти хочеш одружитися зі мною,
але наразі я не готова.
І я закінчу навчання.
Заради себе.
Бо це те, чого я хочу.
Добре?
Це дуже розумно.
Просто в мене був такий план,
але він провалився.
Так. Це життя, друже.
Як гарно сказано, Неде.
Ну дуже влучно.
Чуваче, це ти сам вигадав?
Слова "це життя"?
Неде, ти сповнений життєвої мудрості,
і я так хотів, щоб ти став моїм тестем.
Але я не збираюся тебе кидати.
Ні?
Ні, любий.
Ні, ні. Я й досі твоя дівчина.
Ми й досі разом.
Боже, дякую тобі!
Іди сюди.
GOODYEAR ВИХОДЬ ЗА МЕНЕ, СТЕФ!!!
Щасливого Різдва.
- Неде. - Так.
Чуваче, в тебе кльовий персонал.
Це точно.
Може, мені не варто було втручатися,
та дозволиш мені врятувати твою компанію?
Ні, Лерде, не можу.
Стара бізнес-модель уже не діє.
Певно... Навіть не знаю.
Певно, я просто не хотів це визнати.
Але відколи ти загадав це,
хочу презентувати тобі свою нову ідею бізнесу.
Чуваче, переконай мене швидко!
Гаразд.
Ні, стривай.
Це взагалі не моя ідея. Секунду.
- Скотті, йди сюди. - Що там таке?
- Іди сюди. - Що?
Перекажи-но Лердові ту ідею, про яку ти розповів у літаку.
- Уперед. - Що, справді?
Так.
Я ж казав, що ти здобудеш місце за столом.
Це так. Він казав мені, тату. Мовляв:
"Ти отримаєш це місце". Аж не віриться, що це сталося.
Дракони й цицьки, о так.
Дракони й цицьки!
Дихай вогнем.
Протискайся туди.
Поміж цицьок!
Немов ті дракони...
Тату...
Скотті!
Не лізь до дата між грудей, а краще переконуй мене швидко.
Вибач.
Лерде, в мене не йдуть із голови твої туалети.
- Мої туалети? - Так.
Відчуття свіжості, ароматизований тальк.
Я подумав, якщо зробити інструкцію англійською
і трохи знизити ціну,
перед нами відкриється безмежний ринок тут, у Америці.
- Чорт. - Скажи?
І ми могли б домовитися з японським виробником щодо ціни...
Ні, Скотті. Вибачте, але це на хрін не потрібно.
Слухай. Тут, у Ґренд-Репідс, у нас є фабрика
й 37 співробітників, кращих за яких не знайти.
Виготовлятимемо свої туалети.
- Трясця, так, Неде-Архімеде! - Так!
Бум!
Гаразд, вибач. Так.
"Христос народився", - янголи сказали
Бідним чабанам у полях
Чабанам, що овець у полях доглядали
І холодною сивою ніччю не спали
Різдво, Різдво, Різдво
Але все-таки свято вийшло дуже кльове, еге ж?
Так, синку.
Чуваче.
Що?
Я казав, що на Різдво ти називатимеш мене сином.
Це просто образне звертання.
Звісно, тату.
Мої вітання, бандо! Це я, Густав.
Я дуже радий вас бачити!
Що скажете про мою нову щетину?
Зараз я знаходжуся в Мічигані,
тож намагаюся бути схожим на лісоруба Поля Баньяна.
Хочу відпустити бороду.
"Флемінг Ко" ЗАСНОВАНО в 1991
Отже, Скотті, Лерд і Нед перетворили друкарню
Туалети Флемінг-МЕЙГ'Ю
на фабрику з виробництва туалетів,
і дуже успішну!
Туалет витрачає мало води і є екологічно чистим.
Він надсучасний.
Я вам кажу, що вони винайшли "теслу" серед туалетів!
"Тесла" серед туалетів - "Fast Company"
Це неймовірно.
Барбара подбала про те, щоб кожен туалет мав функцію підмивання піхви.
Ви добре розумієте, про що я.
Кожна модель обладнана голосом Джастін. Ось вам і розумний туалет.
Вона знає, що вам потрібно:
трошки побризкати чи увімкнути фонтани "Белладжо".
Скотті нарешті здобув місце за столом.
Це прекрасно.
Він дещо переборщив із драконами, цицьками і пірнанням між ними.
Ой вей.
Міс Стефані.
Вона запропонувала компанії Флемінга-Мейг'ю
співпрацювати з фондом.
І тепер вони відводять нечистоти у країнах "третього світу".
Я ж вам казав.
Дуже розумна дівчина.
Тож у нашої банди все складається найкращим чином.
"FAST COMPANY" КОРОЛІВСЬКИЙ ЗЛИВ
Компанія має приголомшливий успіх.
І мій любий Лерд нарешті отримав те, чого завжди хотів:
мати родину.
ЩАСЛИВИХ СВЯТ!
Наразі кажу вам чао, друзі. До наступної зустрічі.
Лерде, це не підступний напад, якщо я бачу...
- Пішов ти, Гусаче! - Шайсе!
Переклад: Дмитро Восколович, Deluxe