Dragii mei, mulțumesc că sunteți cu noi.
E o nebunie, nu știu dacă ați observat,
dar e ajunul Crăciunului și la Paris e un val de căldură.
Sunt 28 de grade și toți sunt la terasă.
Dacă o să înotați mai târziu, udați-vă capul, e foarte cald,
nu vreau să faceți insolație. Ăsta a fost pontul zilei...
Nu poți să-ți iei liber ca să facem cumpărăturile împreună?
Știi că Bursa nu se închide fiindcă e Crăciunul.
Muncesc mult, dar o fac pentru noi.
Hai, mișcă-te! Costul de achiziție a scăzut de la 40 la 39.
Trebuie să ne mișcăm.
Sam, ne vedem diseară, la timp.
Da, o să vin la timp. Te poți baza pe mine.
Nu știu ce ți-a spus, dar azi primim bonusul anual
și riscăm să terminăm târziu.
Voi fi acolo. Te sărut! Să ai o zi bună!
- Ce? - Ce?!
Crăciunul e important pentru ea.
Nu ne pasă nouă de Crăciun, în seara asta, muncim. E serios!
Khalid, e în regulă. Nu mă mai enerva.
Nu, nu e în regulă.
Deja îți pui iubita înaintea afacerii.
Mare afacere... Să furi din magazine în ajunul Crăciunului.
Vă deranjez? Un ceai, un biscuit?
Da, sigur...
Tu te ocupi de haine și de bagaje.
Tu de departamentul de jucării. Fă fotografii cu copiii.
- Dar nu-mi plac copiii. - Dați-i drumul!
Recapitulez. Furăm tot ce putem și, la închidere,
tipul cu parfumurile ne ajută să ieșim cu marfa. Ai înțeles?
- Nu înțeleg... - Nu e nimic de înțeles.
E ceva sigur. Am rezolvat cu tipul de la parfumuri.
- Termină cu ăla, e un ratat. - Tu ești ratatul, prietene.
O să mă lași baltă de teamă să nu-ți pierzi iubita?
Mai devreme sau mai târziu, o s-o pierzi.
Nu lucrezi la Finanțe.
Să ne despărțim și ne întâlnim în depozit la închidere.
Moș Crăciun, când primim cadourile?
Nu știu. De ce mă întrebi pe mine?
- Îmi spui o poveste? - Nu știu nicio poveste.
Du-te acolo. Uite, prietenii tăi colorează.
Nu am prieteni, îmi spun "albinosul".
Fiecare cu problemele lui. Nu o să ne spunem poveste vieții.
Dispari!
Te rugăm, spune-ne o poveste!
Moș Crăciun, o poveste!
O poveste!
Bineînțeles, pentru asta sunt aici. Ce poveste vreți să vă spun?
- Albă-ca-Zăpada! - Pe asta nu o știu.
- Ironman! - Monstrul de la Paris!
- Frumoasă și Bestia! - Superman!
- Barbie! - Omul Păianjen!
Știți cumva Aventurile lui Aladin?
- N-o vrem pe asta. - Dar nu știți versiunea mea.
- E o versiune remixată. - Nu! Vreau Albă-ca-Zăpada!
Așezați-vă, fiți cuminți și faceți liniște.
Foarte bine! Noile aventuri ale lui Aladin.
- Voiam Albă-ca-Zăpada. - Și eu.
Dar n-o știu. Suntem în sec. XI, la Bagdad,
orașul celor o mie de bogății.
Străzile erau pline de vânzători ambulanți, de negustori
și trubaduri.
Aladin șj Khalid, doi flăcăi chipeși,
încercau să supraviețuiască în acele vremuri grele,
în care numai bogații nu știau ce era foamea.
Mulțumesc.
Bun venit la Bagdad, doamnelor și domnilor!
Acolo o să găsiți tot felul de delicatese.
O să vă distrați, cu siguranță.
Uite!
Nu, nu opriți acolo, domnule!
- Numai două minte. - Nu mai mult, altfel, vă amendez.
- Grăbește-te! - Nu înțeleg.
- De obicei, sunt albastru și verde. - La modelul ăsta, e firul roșu.
- Unde vezi un fir roșu? - Ăsta ce e? Nu e roșu?
Nu, e portocaliu.
- Fă-o, e roșu! - Portocaliu.
- Roșu! - Portocaliu!
- Nu o fac. - Dă-i drumul, nu te mai proști!
Îndepărtați-vă!
Ce se întâmplă?
Coborâți!
- După ei! - Covorul meu italienesc!
Cine e cel mai tare?
E frumos, nu?
- Gata? - Da.
De ce n-ai sărit?
AVENTURILE LUI ALADIN
Rip by okota_99
Desigur, vizire, sunt de acord cu tine, ca întotdeauna,
dar nu e cam devreme s-o vizitezi pe fiica mea?
Desigur, dar prințesa Shallia ți-a nesocotit vorbele din nou.
Așa e...
Și sultanul nu e stăpânul timpului?
Trebuie să asculte de legi și de obiceiuri ca orice om de rând?
Vizire, cuvintele tale sunt întotdeauna pline de înțelepciune.
Îți puteai da seama, uitându-te la vizir,
că nu era nici bun, nici înțelept.
Shallia!
Prințesa nu poate fi văzută, Înălțimea Voastră.
Shallia, mi s-a spus că ai încercat din nou să ieși din palat.
Nu e frumos să pârăști. Și nu sunt prizonieră, ci fiica ta.
Dar știi că e interzis să ieși din palat înainte de căsătorie.
M-am săturat de regulile astea învechite.
Nu mai suntem în sec. X. Am nevoie de libertate.
Dacă mai încerci să evadezi, îți decapitez o servitoare.
Și o să încep cu Rababa, preferata ta.
- A fost bine? - Da, Alteță.
Trebuie să respectăm tradiția,
prințesa nu trebuie să se poarte ca o fată de rând.
De-abia aștept să o mărit! Căsătoria asta ar aduce mulți bani statului
și statul sunt eu.
Dar prințesa nu e ușor de măritat. E temperamentală...
Găsește-i un soț foarte bogat și frumos.
Nu, nu trebuie să fie frumos, doar foarte bogat.
Cum dorește Alteța Voastră.
Dacă prințesa se mărită, la moartea sultanului,
aș putea pierde controlul regatului și nu voi deveni cel mai puternic...
- Poftim? - Cel mai... Ce?
- Mi-ați spus ceva? - Nu.
- Vorbeați, așa că... - Vorbesc singur!
- Nu e normal... - Dispari!
Cumpărați! Palatul sultanului,
DVD-ul cu Aladin iese peste o mie de ani.
Prințesă, te implor, e riscant.
Permite-mi să-ți amintesc că sultanul, țâțâI tău,
a spus că o va omorî pe servitoarea ta preferată
pe străzile Prințesă!
Ce frumos e!
Prințesă, nu m-ai auzit? Nu spun asta pentru că sunt preferată.
Ar trebui să avem mai multă grijă. Prințesă...
Locuitori ai Bagdadului, veniți să descoperiți elixirul
despre care vorbește toată lumea.
Această poțiune va reda forța și tinerețea oricui o bea.
Apropiați-vă, doamnelor și domnilor, nu vă temeți,
poțiunea asta nu vă va face decât bine.
Cine vrea să încerce? Nu veți fi dezamăgiți.
Noul medicament pentru toate problemele voastre.
Vă va reda vigoarea, tinerețea. Există vreun voluntar?
Eu aș vrea să încerc.
Pentru că asta e voința poporului, să testăm elixirul pe acest bătrân.
E o șarlatanie.
- Împărțim 50-50, nu? - Nu, 60-40, e înșelătoria mea.
Ridică-te. Puțină răbdare. Bine, 50-50.
Domnilor și doamnelor, priviți! Așa cum v-am promis.
Priviți magia elixirului! Apropiați-vă! E excepțional.
Ați mai văzut așa ceva în viața voastră?
- E grozav! - Cum adică?
Ar trebui să ieși mai des. Vreau să zic...
Să mergem, prințesă. E doar o înșelătorie.
Apropiați-vă! Avem pentru toată lumea.
Nu e o înșelătorie. E adevărat.
Hai! Să vedem banii! Două la preț de două,
trei la preț de trei. Hai! Mâine nu va mai fi.
- Tinere vrăjitor... - Te rog! Nu se poate!
Sunt curioasă...
Ce efect va avea poțiunea asupra unei persoane sănătoase?
E o întrebare foarte bună! Nu m-am gândit la asta.
Doamne...
O persoană sănătoasă se va simți mai bine după ce va bea elixirul.
- Poți să demonstrezi? - Bineînțeles.
Și asta e.
Vor depăși diferența de clasă socială, se vor căsători,
vor avea mulți copii...
Vă mulțumesc. Crăciun fericit!
- Nu... - Liniște!
- Sfârșitul poveștii. - Vreau Albă-ca-Zăpada!
Ori te ocupi de copiii ăștia, ori dispari!
- Da, voiam să fac asta. - Foarte bine.
- E în regulă. Mă ocup de ei. - Prea bine.
Bine, o să vă spun sfârșitul poveștii.
Oricum voiam să o fac.
Voiam Albă-ca-Zăpada.
Bea fără frică!
- Știu ce faci. - Nu înțeleg.
Nu mai văd!
O să fiu decapitată cu siguranță.
- Termină, o să ne omoare. - Sunt oarbă.
- E în regulă, glumește. - Nu mai văd nimic.
- Priviți... - Totul e negru.
- O să murim din cauza ta. - Nu văd nimic.
Atenție! Calmați-vă!
Nu voi mai vedea niciodată lumina zilei.
- Maiestate, ajunge! - Rababa, tu ești!
Să ne întoarcem, Grația Voastră.
E frumos să-i spui Grație unei prințese.
O să se termine prost.
E apă! Khalid!
- Nu! Tânărul meu vrăjitor! - Nu, Maiestate!
Lăsați-l! Opriți-vă! A fost o glumă!
Rușine să vă fie vouă și familiilor voastre!
Tocmai când vizirul decide să-și viziteze poporul...
Ce găsește? Dezordine și haos.
Nu vreau să creez o polemică,
dar dezordine și haos înseamnă același lucru.
- Nu aș fi îndrăznit... - Nu!
În această zi frumoasă, vizirul vostru iubit și adorat...
Iubit și adorat... E o repetiție?
- Nu! - Nu? Bine.
Ridică-te!
- Ce mă fac cu tine? - Va trebui să mă prinzi.
Ce jenant...
- Aladin! Să facem 70-30? - Bine.
Ai grijă! E un soldat acolo.
Atenție!
Ești martor! Nu eu am început.
Hai! Nu eu, el!
La uite, Albă-ca-Zăpada!
Unde ești?
Bine. Putem să plecăm?
Tocmai i-am dat pantalonii jos unui soldat!
Grozav...
- Ai uitat asta. - Mulțumesc.
Cât pe ce...
De ce fac asta?
Stai pe loc!
E în regulă? Mă întrebam ce mă fac cu tine.
- Dă-i drumul! - Ascultă, bătrâne...
- Nu cedez în fața amenințărilor. - Omorâți-l pe vizir!
Trage-mi o săgeată prin umăr, care să-i intre în inimă.
Omorâți-l pe vizir!
- A făcut-o, idiotul... - Nu!
A făcut-o! Ce idiot e!
Nu, frate! Te implor!
Nu am nimic. Ca să vezi...
Răspunde-mi!
Cine a spus "Omorâți-l pe vizir"?
Știți că vizirul nu e ranchiunos, dar, cum mi-ați dorit moartea,
o să dublez taxele.
Facem 50-50.
Îți dau tot ție, dar nu mă lăsa. Nu acum.
Khalid, te implor, rămâi cu mine. Rămâi cu mine, frate.
Tu vei servi de exemplu. O să putrezești în deșertul Kourbi.
Nu, prințesă, te rog!
- Khalid e mort? - E așa de trist!
- Nu! - Să schimbăm!
- Nu, nu e mort! - Și săgeata?
- Și săgeata... - Ce-i cu ea?
Întâmplarea face că bărbatul căruia i s-a tăiat capul
avea un frate geamăn doctor...
L-a luat pe Khalid la el să-l îngrijească
și să-i mulțumească fiindcă l-a atacat pe vizir.
Deci nu. Khalid se trezește într-o casă și nu e mort.
Nu e mort fiindcă...
Ce caut aici?
Bărbatul căruia vizirul i-a tăiat capul e fratele meu geamăn,
iar eu sunt doctor și te-am adus la mine să te îngrijesc.
Sunt doctor...
Și vreau să-ți mulțumesc că l-ai atacat pe vizir.
Pentru fratele meu geamăn.
Tânărul meu vrăjitor!
O să te salvez. Uite, am apă!
Iubita mea?
La naiba! Ce proastă sunt! Nu-ți face griji, mă întorc.
- Aladin! - Tu ești, frate? Trăiești?
Uite, ți-am adus apă.
La naiba! Nu te mișca, mă întorc.
Am găsit... Atenție!
În sfârșit, prietene!
Ciocnim?
Prietene, am mâncare și apă pentru tine.
Am trecut pe la fast-food și ți-am luat unul mare.
Nu fac decât să mă gândesc la acel frumos necunoscut,
care, din vina noastră, rătăcește prin deșert...
La ce arșiță e în deșert, cred că acum e mort.
Era așa de frumos. N-o să-i uit niciodată chipul.
- I-ai desenat bine părul. - Mulțumesc.
Și acolo am văzut cei mai frumoși ochi din lume.
Dar a venit vizirul și mi-a omorât prietenul.
A devenit cea mai tristă zi din viața mea.
Mă voi răzbuna. Jur!
Răzbună-te!
Nu vreau să te jignesc, salvatorul meu generos,
dar nu cumva ești un escroc?
Nu. Bine.
- Nu sunt decât un umil magician. - Magician?
Nimic prea nebunesc.
Doar...
Grozav... Ce faci singur în deșertul ăsta?
Sunt în căutarea unui obiect străvechi,
ascuns într-un palat părăsit, nu departe de aici.
Și ce e acel obiect?
O lampă veche, fără nicio valoare. A fost a unui strămoș al meu.
Și sunt foarte atașat de ea.
Dar palatul e în ruină și nu am putut trece prin dărâmături.
Caut pe cineva care să mă ajute să o recuperez.
- Da, nu. - Ba da.
- Din nefericire... - Ba da.
Trebuie să mă întorc la Bagdad, să mă răzbun pe vizir.
Ajută-mă, Aladin și o să te ajut să te răzbuni pe vizir.
- De acord. - Da!
Nu mai am decât două puncte. Trebuie să am grijă.
Desigur.
Am plecat.
La Bagdad, din cauza noilor taxe, visteria se umplea,
iar poporul suferea.
Iată-te, escrocule. Trebuie să tai asta.
Ești prea mare. Apleacă-te. Mai mult.
Privește-mă.
Trebuie să găsesc un soț pentru prințesă,
un om slab, pe care să-l pot controla așa cum vreau.
Trebuie să o împiedici să se mărite cu un prinț oarecare.
- Asta am spus și eu. - Nu chiar. Mă gândeam...
De ce nu pot să mă însor eu cu prințesa?
Din cauza respirației urât mirositoare poate?
Acolo! Aladin, probabil o să fii atras de aur,
dar nu trebuie să atingi nimic.
Să nu ating nimic. Am înțeles.
Ești sigur? Cum suferi de cleptomanie...
- De? - Ești hoț.
Eu?
În timp ce vorbim, îmi furi din buzunare.
Așa e.
Codul secret...
Să ne pregătim!
În mod normal...
Aladin, o să intri în palat și o să treci de mai multe obstacole.
Nu poți să atingi nimic.
Nu-mi aduci decât lampa, orice ar fi.
Aladin, uită-te în ochii mei!
Aurul nu te va atrage.
E în regulă, poți să te duci.
Prețioasa mea!
Alo?
Da... Nu se poate!
Scuzați-mă, domnule. O zi bună!
Ai găsit ce ți-am cerut?
Elementar, dragul meu vizir. Șeicul Loukoums, mare detectiv,
nu greșește niciodată.
Am ales trei candidați care ar putea îndeplini condițiile cerute.
Am găsit o persoană care se poate da drept nepotul dvs.
Dacă îmi mai dai un răspuns așa de lung, îți tai limba.
Bună ziua! E în regulă? Bună ziua, unchiule!
Ăștia sunt cei trei care crezi că pot trece drept nepoții mei?
- Iată-i! - Da?
Unchiule...
- Mie îmi plăcea chinezul. - Mie nu-mi plăcea.
Scuzați-mă.
- Prindeți-o pe femeia aia! - Femeie!
- Lăsați-mă! - Femeie!
- Nu știi ce soartă au hoațele? - Eu...
Nu mi-e rușine. Îmi place să mă travestesc.
E rău să fii diferit? E o crimă să te travestești?
Da...
Stați! Eu nu știam că e interzis să te deghizezi.
Ori te deghizezi ca să furi, ori e o problemă...
- Oricum ar fi... - Nu are legătură cu asta.
Mă deghizez în scop cultural și ludic,
pentru că sunt actor... amator.
- Da? - Da, sunt comediant.
- Ador artă dramatică! - Da?
În teatrul din Grecia Antică,
toate rolurile de femei erau jucate de bărbați.
După părerea mea, Grecia Antică... Eu îi spun Grecia,
fiindcă de-abia peste 1.500 de ani va fi Grecia Antică.
Acolo sunt școli.
- Școli de... - Da!
Nu!
Mie îmi place să intru în pielea unui personaj,
să mă pierd într-un rol.
Eu nu mă prefac, devin acel personaj.
Ce e un actor? O emoție, o senzație.
Actorul moare cu un personaj pentru a-l face nemuritor.
Nu vă mai rețin.
Tinere hoț, stăpânești de minune arta de a convinge.
Tu o să-i spui sultanului că nepotul meu, pe care îI credeam mort,
s-a întors din India.
S-a întors nepotul dvs? Grozav!
Aurul nu va avea niciun efect asupra ta.
E grozav...
Alegeți-o pe care vreți. Da, pe aia. De ce nu? Opt.
Nu mi-e frică.
Da!
Nu-ți face griji.
- Magicianule! - Aladin?
- Ai lampa? - Da, dar e o porcărie.
Dă-mi-o!
De ce se cutremură pământul?
Nebunule! Sper că nu ai furat nimic.
Nu... Depinde de ce înțelegi prin...
Nu!
O să ne revedem. Unde am parcat?
Tot Bagdadul vorbea despre întoarcerea nepotului vizirului.
E sigur? Liniște!
Va fi prezentat sultanului. Vizirul a început cu o tuse.
Și bla-bla-bla...
... bucuria de a afla că nepotul meu nu a pierit în India,
trăiește și e foarte bogat.
E una din picturile mele preferate.
Nu mă voi despărți de ea pentru nimic în lume.
E neprețuită.
A spus că e neprețuită.
Mi-ar plăcea, mare sultan, să o cumpăr.
- Îmi plase nepotul tău. - Sunteți drăguț.
Iubește arta și asta e ceva rar în ziua de azi.
Mulțumesc.
Când spun că e neprețuită înseamnă că nu-i pot pune un preț,
fiindcă, cu pensulele, cu pânza și culorile... Nu o scot la capăt.
- Și folosiți modele? - Nu, pictez din memorie.
Capul meu!
Glisați pentru a debloca.
- Spune-mi, vierme, ești singur? - Cum adică?
Sunt un duh închis de mii de ani în lampa asta.
Vreau să știu dacă ești însoțit de o brunetă sau de o roșcată.
- M-ar ajuta... - Nu, sunt singur.
- Eram cu prietenul meu Khalid... - Stai puțin. Îmi spui o poveste?
- Da. - Nu sunt interesat, nu-mi pasă.
Pardon.
Sunt liber!
Cu bine, amice!
Da, suntem liberi! Stai! O întrebare...
Având în vedere că eu te-am eliberat...
îmi amintesc multe povești de când eram mic...
- Nu am dreptul la trei dorințe? - Da, așa e.
Dar nu le mai fac favoruri oamenilor.
Ultimul mi-a promis că mă scăpă din lampa asta cu ultima dorință...
S-a terminat cu asta.
Mă dezgustă oamenii care nu se țin de cuvânt.
Înțeleg. Te prefaci că suntem prieteni.
Înțeleg exact ce simți. Parcă am fost separați la naștere.
Renunță. În viața sa lungă,
duhul are voie să refuze doar o dată un om.
Se întâmplă ca acel om... Cine crezi că e? Tu.
Regret.
Sunt liber!
Bine, te las să pleci, uităm de dorințe,
dar am o mică întrebare... Cum e posibil ca un uriaș ca tine...
Un tip musculos...
Și arătos.
Cum încape într-o lampă așa de mică? E imposibil.
Un duh nu știe ce e aia imposibil. Privește!
Înăuntru. Cine e tare?
- Se pare că nici nu gândește. - Ce? Nu! Lasă-mă să ies.
Bine, îți îndeplinesc trei dorințe.
Trei dorințe? Nu e prea mult...
Ce?
Nu vreau să cunosc pe nimeni. Ai promis că nu mă măriți cu forța.
Și cu atât mai puțin cu nepotul vizirului!
O să-ți placă mult. E foarte frumos și foarte bogat.
Nu am ce căuta aici!
Rababa, nu reușesc să-l uit pe tânărul hoț
pe care l-am trimis la o moarte sigură.
Păi "noi"...
Era așa de frumos cu buclele lui negre!
- Era mai degrabă ondulat... - Și culoarea ochilor...
Părea că se uită cruciș.
De câte ori spun ceva, îmi întorci vorba?
Doar pentru că sunt drăguță nu înseamnă că suntem prietene.
Ce urât e, parcă e o maimuță!
Nu e nepotul, e o maimuță care însoțește trubadurii.
Ce m-am speriat!
Stai! Vino aici.
O să mă sacrific. O să-ți iau locul, prințesă.
Foarte bine. Să se însoare cu Rababa.
- Perfect! Să o decapităm. - Înainte sau după noaptea nunții?
- De ce faci asta? - Ce?
- Ți-am cerut eu să faci asta? - Nu.
Dacă nu ți-am cerut, nu o faci.
Azi-dimineață, mi-am spus că e o idee bună...
- Desigur. O vrei? - Nu.
Nu pot decât trei, cinci maximum.
- 10! - 10? Ești nebun?
- Bine, șase. - E amuzant. Șase întors e nouă.
Da, e foarte amuzant. Bine, șapte.
Șapte e tot ce pot. Nu pot mai mult.
Sunt duhul tău. Poruncește și te ascult.
Dorințele tale sunt neprețuite. Da, sunt duhul lui.
Cine sunt eu? Da?
Ce faci acolo?
Asta e tradiția. Duhurile cântă când intră în serviciul unui om.
D, U, H. Eu sunt! Cine ești tu?
Ce-i?
Nu ai impresia că te dai în spectacol?
Nu.
Planul meu decurge minunat. Nepotul meu i-a plăcut sultanului.
În curând se va însura cu prințesa.
Nu-mi place să-mi arunc flori, dar sunt foarte...
lar vorbești singur?
Nu, cred că am reușit...
- Ce? - Nimic.
Nebun...
Vino aici. Stai în colț, ca să nu te caut
când vreau să vorbesc singur. Sultanul a vorbit de...
Așteptați... încă un lucru înainte să continuăm.
Având în vedere că e un complot, m-am gândit să facem o farsă,
să-i speriem de moarte.
Nu. Sultanul a vorbit cu fiica lui și te ia de bărbat.
Potrivit tradiției, viitorii soți vor avea noaptea nunții
cu o săptămână înainte de nuntă.
Amuzant. Ciudat, dar amuzant.
Înainte de a alege prima dorință,
trebuie să fii conștient de puterea ta.
Ai puterea de a schimba lumea, de a distruge orice boală,
de a face oamenii fericiți... Aleluia!
- Bine, știu ce vreau. - Spune-mi.
Ești gata? Prima mea dorință...
Ce?
- Nimic, absolut nimic. - Bine, a doua dorință...
Omoară-l pe vizir.
Nu poți lua o viață cu o dorință. Regret.
- Vreau să mă întorc la Bagdad - Grozav!
- Ce adresă ai în Bagdad? - Pe stradă.
Dar, pe ce stradă? Unde locuiești? La ce număr?
Depinde... Uneori, dorm pe o stradă, apoi, pe alta...
- Deci nu ai o bază fixă. - Ce?
Bine. Îți propun să-ți dorești... Nu, nu-i nimic.
O să-ți fac un palat lângă Bagdad. E foarte simplu.
- Nu! - Te rog!
Toată viața am stat într-o lampă. Nu vreau să ajung pe stradă.
E un cadou. Ai văzut ce palat ți-am făcut?
Casa mea, regulile mele. Nu vreau să văd chiloți pe jos.
Nici șosete împuțite. Nimic din toate astea!
Poate o să vin cu o doamnă, două, trei...
Mi-ar plăcea s-o revăd pe frumoasa necunoscută.
Ai spus frumoasă necunoscută?
- E o brunetă frumoasă! - Da.
- Și are forme... - Ești inutil.
- Cu ea vrei să vorbești? - Da, ea e. Ești genial.
Și tu ești Aladin.
Prințesă, tatăl dvs sultanul vi-l oferă pe Kaniel, un eunuc,
să vă ajute cu pregătirile de nuntă.
Kamel Toe la dispoziția dvs.
Ce e, prințesă?
Chiar dacă m-am resemnat să mă mărit cu nepotul vizirului,
mă gândesc la acel frumos necunoscut, mort în deșert.
Trăsăturile lui mi se șterg încet, încet din memorie.
Nu am experiență în arta plăcerilor carnale.
Cum a fost prima dată pentru tine?
Prințesă, mă jignești. Eu sunt castă.
Proasto!
Prințesa? Cea pe care o iubesc e prințesa?
- Asta te-a costat o dorință. - Nu m-a uitat.
Nu, dar te crede mort. Se va mărita cu nepotul vizirului.
Nu, nu vrea și se mărite cu altul. Suntem meniți și fim împreună.
Îl urăsc pe vizir. O să regrete că m-a întâlnit.
Simt că ești furios. Scoate-l din tine pe vizirul blestemat.
Vizir blestemat...
Ce rău e vizirul ăsta!
Când vei domni peste... Când voi domni peste Bagdad,
o să dărâm tot sud-vestul orașului și o să fac un centru comercial.
Pentru că piețele...
- Și cei care locuiesc acolo? - O să-i mut.
Fiecare familie va primi o proprietate,
fiindcă locația e totul.
Scuze, nu pot rămâne serios.
O să-i dăm afară și o să-i vindem ca sclavi în alte țări.
Da...
- Am crezut... - Da? Îmi place să râd.
Și sunt oameni care spun că nu aveți deloc umor.
- Cine spune asta? - Nimeni.
Trebuie să găsim o cale de a împiedica căsătoria asta.
- Pot să ne fac invizibili. - Nu-i rău. Crezi că va merge?
- Putem să mergem la hamam. - Da!
Ca să ne uităm la fete goale. Și apoi ne strecurăm în spate.
"Ce se întâmplă?" S-a întors tăticul!
- Noapte nunții prințesei va fi azi. - Da, scuze.
O să-mi folosesc o dorință ca să arunc o vrajă
asupra nepotului vizirului.
Vreau ca, de fiecare dată când blestematul e în prezentă prințesei,
să nu o vadă decât ca pe o ființă urâtă și respingătoare.
Excelent! Urâtă și respingătoare!
Nu sunt sinonime?
Am ajuns mai devreme?
Khalid, știu că tradiția e tradiție, dar aș vrea să ne cunoaștem,
să nu ne grăbim...
Desigur, deși eu țin foarte mult la obiceiuri.
Nu ți-e foame? Am comandat niște sushi.
- Nu mi-e foame de asta... - Khalid, să nu ne grăbim.
Dimpotrivă, de-abia aștept să te văd fără voal.
Vino!
- E vreo problemă? - Nu...
Nu ar trebui să sărim așa unul pe altul, putem să stăm de vorbă,
doar nu suntem animale?
Da, dar nu trebuie să stăm așa de departe ca să vorbim.
Desigur. Mă uit puțin pe aici. Frumos decor. Oriental, nu?
Ce se întâmplă? Nu pari în apele tale.
Poate dacă îmi scot vălul o să te simți mai bine.
Nu, nu e...
Ce pot să fac ca să-ți revină pasiunea?
Doare!
Ce s-a întâmplat? M-am înșelat în privința ta?
Ești doar un escroc?
Unchiule, prințesă e... E dezgustătoare!
- Poți ignora o porumbiță? - Ce?
Ești Nu, orb? Dar...
Taci!
- Ești inutil. - Unchiule, am avut un moment prost.
Sigur pot face asta pentru tine.
Nepotul nu a putut satisface prințesa.
Fă ca oamenii să afle
că un prinț acoperit de aur sosește în oraș.
Callientha, Pakhorta! O să mă duc să-i anunț chiar eu.
Oamenii au nevoie de speranță. Poya, Kayenta, Mata Shita,
Mata Khonta, Pocahontas!
Am inventat finalul.
Shallia, deschide ușa că îți decapitez servitoarea!
N-am mai auzit de mult asta.
Tată, lasă-mă singură cu durerea și rușinea mea.
Nu te mai gândi la asta. Nimeni n-a văzut o frumusețe ca a ta.
- Maiestate, am aflat... - Taci!
Nepotul tău mi-a umilit fiica. Sunt distrus.
- Ce-a fost asta? - Nu știu.
- Ce noroc! - O monedă!
- Ține asta, vizire! - Da.
Rababa, acoperă-mă cât sunt plecată.
Nu!
- Bagdad, vin! - Și eu sunt decapitată?
Da, mă vor.
- Vă iese un sân. - Rahat! Mulțumesc.
Unde se duc toți oamenii?
Se duc la o intâlnire organizată de emisarul unui prinț bogat.
Stăpânul tău, prințul cel bogat, o să-i ceară mâna prințesei?
- Asta e vestea? - Nu e primul prinț care încearcă.
Prințul meu e diferit. A venit cu o idee nouă: democrația.
Ce e democrația? Individul poate să se dezvolte,
contribuind la binele comunității și plătind un impozit anual unic.
Scuză-mă... O întrebare.
Bună seara!
Pe ce bază de calcul vom plăti noul impozit?
Da!
- Mulțumesc. - Bună întrebare.
E adevărat. E o întrebare foarte bună.
Impozitul va fi calculat pe baza venitului fiecăruia.
Dar nu asta e democrația. Democrația e libertatea de exprimare.
Fiecare poate spune ce gândește, ce vrea, dacă nu e ceva extrem...
O clipă, emisare al acestui prinț care se spune că e așa de bogat.
- Da, doar emisar. - Cum se scrie democrație?
- Ce? - Da!
- Și o să putem merge mai departe? - Da.
- Bine. D, E... - Stai!
M, O, C, R, A, Ț, I, E. Așa. Democrație.
- Emisare, e cu "Ț"? - Da!
- Pentru că eu așa mi-am notat. - Așa se scrie, așa se pronunță.
- De ce nu e cu "T"? E mai simplu. - Nu-i pasă nimănui de asta.
- Puneți măcar un "N". - Ar ieși demonstrație.
Khalid nu mai avea dreptul să greșească.
Viață și virilitatea sa erau în joc.
- Cum merge, eunucule? - O să vezi tu eunuc!
Prințesă, sunt Khalid. Nu m-am simțit bine, dar mi-am revenit.
Te rog, prințesă, deschide!
- Nu vreau să văd pe nimeni. - O să sparg ușa.
M-ai înnebunit de cap.
îmi pare rău, credeam că toată lumea are dreptul să vorbească
în democrație.
Da, toată lumea în afară de tine. Ține-ți gura!
Nu ești foarte răbdător.
Ce să mă fac cu tine? Tu vrei să vorbim de ortografie.
- Sunteți oameni oprimați... - Liniște!
Și acum? Nu-i mai suport.
Îmi pare rău, nu pot să ascult asemenea prostii.
Cum se scrie?
Îmi pare rău, dar nu cred că oamenii din Bagdad sunt așa de nefericiți.
Ești la fel de oarbă ca prințesa care trăiește în palat?
Da!
- E cam dur. Nu, ascultați-o! - Poate ca prințesa...
Nu, stai! Voiam să vorbim cu ceva de băut în față.
Nu o să înscriu deloc în povestea asta.
Calmează-te! Un bărbat din cinci are probleme înainte de 35 de ani.
E absolut normal.
Ce parfum minunat.
Pielea ta miroase ca o mie de grădini.
- Khalid! - Lasă-mă să te sărut.
- Nu aici. - Nicio problemă.
- Nu aici, nu în camera asta. - Da, desigur.
Știu un loc secret. Vom fi mai liniștiți acolo.
Dacă e secret, cum de tu îI știi?
Ori vorbim și o să ți se tot spună eunuc în următorii 10 ani,
ori îți ții gura și vii cu mine.
Desigur.
Dați de știre!
Sosește băiatul frumos, Aladin,
Șeful tuturor beduinilor.
Sunt bogat ca un rege bizantin.
Cel mai tare dintre toți prinții.
Anunțați-o pe prințesă că vin la Bagdad.
Ești cel mai bun!
Ce dinți frumoși!
O s-o iubesc, dar nu ca nepotul vizirului,
care n-a putut să i-o tragă.
Vine șeful.
Aladin e numele meu, fugi de-i spune mamei tale.
Dacă te îndoiești de cine e șeful, uită-te sub vela mea.
O să vezi mărimea 5XL. Nu poți rata asta.
Ce e?
- Sosește Aladin. - Eu sunt!
Dar ce?
- Foarte bine. - Asta e.
- Lată! - Ce e?
- Sosește Aladin. - Eu sunt.
- Încă o dată? - Foarte bine!
Toată lumea!
Aladin vine să vă dea de furcă. Aladin vine cu banii.
Îți dăm aurul meu, îți dau bogății, dacă asta vrei.
Sunt prințul strălucirii. Du-te și aleargă puțin.
Sunt plin de viață, creativ, sunt nebun.
Vrei să fii ca un calif, ca un șerif.
O să spun tare, la asta se gândește toată lumea.
Gura vizirului miroase a rahat.
- Iată! - Ce e?
- Vine Aladin. - Eu sunt.
- Iată! - Dar ce?
- Foarte bine! - Asta e.
Salutare!
Maiestate, nu aveți încredere în acești tineri aventurieri,
care se dau drept prinți.
Trebuie s-o protejăm pe prințesă.
Trebuie să de oamenii fiu protejată din familia ta
Vreau să-l cunosc pe acest prinț.
Iată-l pe acel tânăr prinț bogat.
Tânăr prinț... Nu-i rău.
Deci tu pretinzi că vei alina suferința poporului nostru.
Poporul suferă? Ce e cu povestea asta?
Sunt prostii...
Și eu nu văd decât pe cineva care se pricepe la vorbe...
Sunt de acord cu prințesa.
Cu machiajul ăla vrei să câștigi mâna unei domnițe
dorită de toți prinții?
Am auzit de performanțele modeste ale nepotului tău...
- Dorința vine, pleacă... - Eunuc!
Ce e asta?
Noile norme de securitate privind incendiile.
- Probabil fumează cineva. - Sunt peste tot?
- Da. - Și în dormitoare?
Depinde. Trebuie să aibă mai mult de 10 m pătrați.
- Nu se poate. - Dar e obligatoriu.
- Sunt controale de securitate. - Nu pot fi oprite?
E un miracol!
Ce-i cu prostiile astea? Ne înecăm în reguli...
Nu-i de mirare că tinerii pleacă în străinătate...
- Ce să facem? - Nu poți face nimic aici.
Gândiți-vă la un copil de azi, care spune: "Vreau să fiu sultan".
- O clipă... - E o nebunie.
Orice ar fi, prințul ăsta nu mi se pare potrivit...
- Ești prinț! - Da.
Din tată în fiu. Și bunicul meu era prinț.
Știm că e prinț. Dar chiar ești așa de bogat?
Poftim? Nu am auzit...
Poți fi fiul pe care nu l-am avut niciodată?
Nu, nu cred. Ce ai să-i oferi celei care are deja totul?
Maiestatea Sa poate să-mi ceară orice.
Umilul său servitor se va executa.
Nu știți ce să spuneți?
- Nu mă așteptam la asta. - Da, nu se aștepta la asta.
Dacă aș fi știut dinainte...
Eu!
Un ponei cu aripi!
O mașină de curse!
O tabletă cu toate jocurile gratuite.
- O mașină de bomboane! - Da!
O mașină de bomboane!
Sultanul ar vrea o mașină de bomboane.
- Ca aia? - Da!
E cea mai frumoasă mașină din lume.
- Dar asta e vrăjitorie! - Mai taci!
- Pe data viitoare! - Desigur, prințesă.
Cum să descriu ziua divină pe care am trăit-o? Am explodat.
- Și bomboane de ciocolată? - Desigur.
O să ne distrăm!
- Prințesă. - Mulțumesc. Sunt bune.
Tata o să fie mulțumit.
- Cine e? - Prințesa.
A văzut-o cineva pe Rababa, servitoarea mea?
O caut de mult.
Am făcut-o cu servitoarea.
Vizirul și Khalid s-au întâlnit într-un loc secret.
Locul ăsta secret e cunoscut de toți?
Ascultă-mă! Prințesa se va mărita cu tânărul prinț bogat.
Pare descurcăreț.
- Întrebați-o pe servitoare. - Ce?
M-am gândit mult.
Un prinț, nuntă. Nu mai e prințul, nu mai e nunta.
ÎI vei elimina pe acest prinț.
Când spuneți că v-ați gândit mult...
Duhule, ieși puțin din lampă și nu mai sta bosumflat.
Nu. Aladin preferă să cânte singur, nu vreau să deranjez.
Sau poate vrei să-ți folosești ultima dorință pentru asta...
voiam să discut cu tine. Că între prieteni.
Când voi fi prinț, nu o să mai am timp de asta.
Ajunge! Ești singurul duh căruia îi place să fie în lampă.
Duhul e un mare imbecil.
Duhul e un mare imbecil. Cine zice ăla e.
Aladin e un mare imbecil. Dacă te uiți bine...
Eu fac eforturi în fiecare zi, în timp ce tu dai din cap
crezi că ai muncit.
Aladin? Eu sunt. Sunt Khalid.
Khalid, tu ești?
Am ajuns la palat. E o nebunie, e enorm.
L-am cunoscut pe sultan. E un tip gras, care mănâncă toată ziua.
Am intrat într-un palat distrus în care trebuia să caut o lampă,
fiindcă sunt agil.
Ca să ajung la lampa care era sus, a trebuit să cânt din fluier
ca să întind sfoara.
Nu înțeleg de ce vrei să te însori cu prințesa.
Eu am încercat, dar e dezgustătoare.
Khalid, ți-am spus că mi-am folosit o dorință
pentru ca prințesa să-ți pară respingătoare.
Din cauza ta tot regatul îmi spune eunuc?
Da. Nu te supăra, frate.
Împreună îI vom distruge pe vizirul ăsta.
Trădători!
Vizire, cum îți permiți? Ieși imediat de aici!
Îți reamintesc că sunt invitatul de onoare al sultanului.
Fals! Un prinț bogat e invitatul sultanului,
nu un hoț vulgar pe nume Ali Baba.
Aladin.
Nu un hoț vulgar pe nume Aladin.
Cine spune asemenea minciuni nu e decât un...
- Magician? - Ți-am spus că ne vom revedea.
El e, ți-am povestit.
Tipul ăla. Magicianul ăla nenorocit, cu mâini neastâmpărate.
- Nu, nu am fost eu! - Ba da.
În deșert, noaptea e frig...
Ajunge. Gărzi, luați-i!
- Cine, noi? - Da.
Khalid, lampa!
Lasă lampa, eunucule!
Mulțumesc.
Ce? Eu am inventat asta.
Copii, nu e bine să furi. Și să minți e o prostie.
Nu poți construi o relație pe minciuni.
Așa a pierdut-o Aladin pe Shallia.
Moș Crăciun, povestea nu s-a terminat.
Trebuie să existe o luptă cu vizirul.
Și prințesa ce face?
Și Khalid trebuie să redevină bun.
Vrem să auzim sfârșitul poveștii!
Sfârșitul poveștii!
E nevoie de un sfârșit.
- Aladin, tu ești? - Prințesă?
- Cine e? Am auzit un țipăt? - Nu am fost eu.
Probabil tipul de alături. Ce mai e nou?
Vizirul va pune să fii executat mâine.
Da. Prințesă, trebuie să-ți spun totul...
- Nu sunt cine crezi. - Știu.
Îmi pare rău pentru toate acele minciuni.
Dacă te-am dezamăgit, merit...
- Trebuie să fugi din regat. - Da! Ba nu!
Trebuie să iau lampa de la vizir și să scap Bagdadul de el.
Nu vei reuși să te apropii vizir. Pe mine nu mă va bănui.
Nu! Prințesă!
Sărutul a fost minunat.
Glisați pentru a debloca lampa. De ce nu merge?
Probabil Aladin a blocat lampa. Cred că trebuie un cod...
O să-l hipnotizezi și o să-l obligi să-mi dea codul.
Așa voi deveni stăpânul lămpii.
Nu o să mint. Am probleme cu hipnoza...
Atunci, la ce ești bun?
Suntem ca doi copii care pun ceva la cale.
Ce e cu noi?
- Vizirule? - Ce e cu vizita asta surpriză?
M-am săturat de Khalid și de Aladin. Sunt doar niște băieței imaturi.
Mă intrigi, prințesă...
- Nimeni nu se ridică la nivelul... - Cum ai ajuns la concluzia asta?
- Unuia i se spune eunuc... - într-adevăr.
Pentru tron,
îmi trebuie un bărbat mai puternic, mai întunecat...
Da!
Nu.
Aladin...
- Iartă-mă, frate. - E în regulă, te iert.
Aladin... Repede!
- Nu poți să-mi mai scapi. - Tata te va decapita.
Gândește-te la capul tău!
Lasă prințesa jos ușor.
Lasă-l pe vizir.
- Mai așteptăm pe cineva? - Nu, eu sunt ultimul.
Bine.
Dă-mi... Nu ești mort?
Dragostea e mai puternica decât moartea.
Stai!
- Legătura noastră e puternică. - Dă-te.
- Eu? - Da.
- Acum? - Da.
- Pe acolo? - Da.
- Ne vedem după? - Repede!
Stai! Dă-mi codul pentru lampă.
- Lasă prințesa. - Bună idee!
- Nu! - Nu, nu o lăsa!
- O las sau nu? - Nu, da... O lași, dar nu acum.
- Atunci, dă-mi codul. - Nu, Aladin.
Oficial, tu ai ucis prințesa fiindcă refuza dragostea unui hoț.
Nu!
Păcat! Ai fi fost mai util decât incapabilul de Khalid.
Trădătorule! Te-am primit ca pe un fiu.
Mai degrabă ca pe un nepot.
Khalid!
O să te distrug. Și apoi o să-l distrug pe cârnatul ăla de sultan.
Și voi domni asupra Bagdadului. Ați înțeles?
Da, am înțeles.
Ce mai face sultanul meu iubit? O să râdeți, eram...
Nu-l ascultați, el e trădătorul.
Prea bine. Decapitați-o pe Rababa!
- De ce? - Scuze, obișnuința.
De câte ori sunteți supărat e vina mea.
Cum crezi că mă simt eu? Luați-l pe vizir!
Niciodată!
- Hai! - Stați puțin!
Vizirul a fugit pe covorul său zburătoare,
dar Aladin a găsit un covor zburător care era în camera vizirului
și a început să-l urmărească prin oraș.
Vizirul a trecut peste o casă. Și Aladin la fel.
Și Aladin a sărit pe covorul zburător al vizirului.
Și au început să se lupte.
Vizirul a încercat să scoată sabia și a început să facă așa,
ceva caraghios.
Vizirul încerca să-l nimerească pe Aladin.
Aladin a făcut o eschivă în două sensuri, așa...
Și vizirul l-a prins. "O să-mi vezi arma secretă."
Și a făcut... Și îi puțea așa de tare gura că Aladin a făcut...
Și a căzut de pe covorul vizirului.
Din fericire, Aladin e isteț. A căzut direct pe covorul lui.
Și a prins un fir din covorul vizirului.
Tot covorul s-a deșirat și covorul vizirului a căzut la pământ.
Dacă ar face un film despre Aladin,
mi-ar plăcea să văd scena asta la cinema.
- Da? - Da.
Mie nu-mi plac prea multe efecte speciale în filme...
Și dintr-odată!
Aladin, ești foarte curajos. Noi doi putem conduce Bagdadul.
Vino alături de mine, în partea întunecată.
- Unde e asta? - Aproape.
Nu se vede mare lucru.
Ia asta!
Unde vrei să ajungi cu asta?
Voiam să-ți arăt că și eu m-am născut sărac în Bagdad.
Am dat spectacole pe stradă ca să-mi câștig existența.
- Nu suntem așa de diferiți. - Suntem foarte diferiți.
- Nu avem nimic în comun. - Aladin, sunt tatăl tău.
- Ce? - Da, sunt tatăl tău.
- Nu! - Ba da.
Nu!
Tata a murit când aveam cinci ani. Îmi amintesc cum arăta.
Planul tău e mizerabil.
- Bine. - Bine?
E în regulă, nu-ți place ideea. Să vorbim despre altceva.
Dacă mi-ai fi spus că ești vărul meu sau unchiul meu...
- Pregătește-te să mori! - Stai!
- Ce mai e? - Sunt fiul tău.
- Nu e adevărat! - Ba da.
Atunci...
Vino în brațele mele, fiule!
Tată!
Ai râs de planul meu cu tatăl și fiul.
Se pare că a mers pentru tine.
La Bagdad, Khalid a fost din nou salvat.
- Mulțumesc. - Nu ai de ce.
Asta e meseria mea. Sunt doctor.
Spus că ești fiul lui, deși nu ești...
- Excelent! - Nu! Sunt mândru de tine.
Ai reușit să-l învingi pe vizir, fără să folosești magia neagră.
- Pentru că mai aveam o dorință. - Așa e.
Vrei să rămâi prinț toată viața sau să-ți repari dinții?
- Știu deja ce vreau. - Poruncește și voi asculta.
- Ultima mea dorință. - Da?
- Vreau să-ți redau libertatea. - Da! Ce?
Nu trebuie să glumești cu asta, fiindcă sunt impresionabil...
Dacă plângi, o să plâng și eu.
Nu știi să plângi?
- Nu știi să plângi... - Ba da.
- Descopăr emoțiile. Sunt liber! - Ești liber.
- Ce-i? - Nimic...
Ai renunțat la splendoare pentru asta?
Nu mă lua așa. Ce e? Ăsta sunt eu.
Așa sunt acum. Nu ești prinț dacă ai haine frumoase.
Contează mintea și inimă.
Crezi că ești respectat datorită hainelor frumoase?
Nu, ai farmec.
Nu-mi pasă de farmec. Sunt luminos.
Am fost îndrăgostit și m-am apropiat prea mult de ea.
Și am fost părăsit. Nu-i păsa de mine.
Lasă hainele și caută bunătatea din oameni.
Caută respectul.
Dacă oamenii te respectă, te vei simți ca un prinț.
Nu contează toate chestiile astea sofisticate.
Adevărat. Bate palma!
Suntem frați. E cam sus!
Sultane, am venit în fața ta așa cum sunt...
Ce faci?
Îmi pare rău, copii. Colegul meu vă va spune finalul poveștii.
Ce?
Nu mă lăsa. Nu putem face asta decât împreună.
Dacă nu termini povestea, ești concediat.
Regret.
- Celălalt Moș! - Ce e, albinosule?
Poți să ne spui sfârșitul poveștii?
Scuzați-mă.
Îți poartă noroc.
Barbara, aduci niște gheață din congelatorul din garaj?
Da, dar nu sunt servitoarea ta. Du-te și adu niște gheață.
- Te rog! - Bine, mă duc.
Sofia, nu-mi place să te văd așa. Sam nu te face fericită.
Ar trebui să vii un weekend la cabana mea din Courchevel.
Mergem la ski, jucăm tenis...
În loc să-mi seduci fiica, ai adus declarațiile financiare?
De când te interesezi tu de bilanțuri?
Cui îi pasă? Ai dreptate. Brokerul tău lucrează în Ajun?
- Tată, e complicat... - Nu e complicat, e Crăciunul.
- Uite pe cine am găsit afară! - Bună seara!
- I-ai spus că e bal mascat? - Tată...
Sofia, putem vorbi o clipă?
Nu lucrez la Bursă.
Dorm la tine fiindcă eu nu am casă.
Apartamentul meu nu e în renovări de un an
și nu am finanțat un program de ajutor pentru Africa.
Nu am fost nominalizat pentru un Premiu Nobel în Finanțe.
E o meserie frumoasă să le spui povești copiilor în magazine.
- Bună seara! - Khalid? Ce faci aici?
Eu nu știu să povestesc și voiau finalul poveștii...
Cucu!
- Bună, Sabrina! - Barbara...
- Te iubesc! - Da?
Te rugăm, Moș Crăciun, finalul poveștii!
Finalul poveștii!
Liniștiți-vă! Sfârșitul poveștii.
Sultane, am venit în fața ta așa cum sunt.
Sunt un hoț născut în mahalaua Bagdadului. N-am niciun titlu.
Nu-mi pasă de asta. Dar măcar ești bogat?
- Nu am avere... - începe bine...
Nu-mi pasă de bogății,
dacă are o inimă nobilă și e sincer e demn de dragostea mea.
Am inima nobilă...
- Care era cealaltă chestie? - Dacă e sincer...
- Sincer? - Am inima nobilă.
Sultanul s-a ridicat... sau nu. Și a spus...
O să povestesc eu sfârșitul.
Sultanul s-a ridicat și a spus...
Dacă fiica mea e fericită
să se mărite cu modestul, dar curajosul Aladin,
care ne-a eliberat de vizir, să se facă voia sa!
Da!
Sunt drăguți, nu? Nu te mai bosumfla.
Toată lumea la masă. Altfel ne prinde Anul Nou.
Khalid, frate!
Cum ai reușit să convingi părinții să aducă copiii aici
în seara de Crăciun?
- Ce părinți? - Cum adică? Nebunule!
Ce ai făcut? Nu i-ai întrebat pe părinți?
Nu știam că aveau părinți!
- Ai vrut să mă vezi? - Da.
- Te ascult. - Shallia, sunt tatăl tău.
- Am încercat și eu. - Tată, vino să vezi!
- Nu e nevoie... - Vizire, mai spune o dată.
- Nu, e în regulă. - Ba da!
- Bună ziua! Nu... - Hai!
Vizire! Hai!
Shallia, sunt tatăl tău.
Ce imbecil e!
Opriți-vă! La o parte!
Vizire, sunt tatăl tău.
Tată?
Am o glumă pentru tine.
- Shallia, sunt tatăl tău. - Da, știu.
Sigur, la mine nu merge...
SFÂRȘIT
Ați urmărit filmul AVENTURILE LUI ALADIN