Lyssna!
Sluta!
- Din dumma jävla kossa! - Snälla!
Du är en dum jävla bitch, vet du det?
Håll käften!
Nej.
Där är du.
Nej!
- Nej. - Du är en liten skit.
Nej!
Lycka till med ditt nya jobb.
Anastasia Steele?
Tack.
Okej. Jag fattar. Tack.
- God morgon, mr Hyde. - Ana, snälla, säg Jack.
Te, eller hur? Svagt, svart?
Det borde väl vara jag som hämtar det åt dig, men tack, Jack.
Barbados är fantastiskt. Det är bara koraller och sköldpaddor och sprit.
Du borde vara här. Varför är du inte här?
Och säg åt min vidrige bror att ta ledigt en dag, kan du göra det?
- Hej då, Ana. - Hej då!
Är det till mig?
Det kan vänta.
- Okej. - Du är fin. Ska du ut i kväll?
En vän till mig har en fotoutställning som öppnar i kväll.
- Så jag ska gå dit. - Bra.
Hur gick det med manuskripten?
Riktigt bra, faktiskt. Det här...
Boyce Fox.
Jag kunde inte lägga det ifrån mig. Det är så vasst.
Och relevant. Jag tycker verkligen att han har nåt.
- Tycker du det? - Ja.
- Okej, jag ska kolla det. - Bra.
- Ha kul i kväll, Ana. - Tack.
Tack för idag.
Hej då, Hannah.
Hej då!
Tack.
Herregud.
Herrejösses.
Ana!
Du kom.
José...
Det är så mycket... av mitt ansikte här.
Om jag hade frågat skulle du ha sagt: "Jag är för blyg."
- Ja. - Men, du...
- Det är mina bästa grejer. - De är så...
Gillar du dem?
De är jätte -
- stora.
- Vänta. - Alla porträtten är sålda till en man.
- Du skojar! - Nej.
Nåja, nån gillar dem.
Nån har precis köpt alla sex.
- Alla sex? - Jag bjuder på middag i kväll, okej?
Jag är strax tillbaka.
Anastasia.
Det var du, eller hur? Du bara köpte alla?
Jag gillar inte att främlingar stirrar på dig.
Varför är du här?
För din skull.
Du...
- Kan vi talas vid nånstans, privat? - Nej.
Jag är inte så bra på det här. Jag har aldrig...
Jag har aldrig velat prova igen.
- Christian, jag... Det är ingen bra idé. - Låt oss prata.
Okej? Bara prata, snälla.
Ät middag med mig.
Okej. Jag äter middag med dig.
Eftersom jag är hungrig.
Men vi pratar bara, det är allt.
- Vill ni vänta med att beställa? - Nej, två biffar, pommes frites, grönsaker.
Jag tar faktiskt quinoasalladen.
Bra.
Och två glas Barossa Valley Shiraz.
Den säljer vi bara på flaska.
- En flaska då. - Ja, sir.
Tack.
Så, ska vi prata?
Jag vill ha tillbaka dig.
Jag vill omförhandla villkoren.
Men jag förstår inte hur.
Det där du vill, du sa att du är sån.
Men det som hände förra gången kommer inte att hända igen.
Hur kan du veta det?
Jag vet att jag bad dig att -
- visa mig hur långt det kan gå men -
- du tände på smärtan som du utsatte mig för.
- Du har det fortfarande i dig. - Jag jobbar med det.
Jobbar med vad?
Jag kan inte göra det här om du inte pratar med mig.
- Vad vill du veta? - Allt.
Bra.
Vi klarar oss.
Min biologiska mamma dog när jag var fyra. Hon var missbrukare. Crack.
Du kan tänka dig resten.
- Varför berättade du inte det? - Jag gjorde det.
Men du sov då.
Okej. Ja...
Vanligtvis -
- är en viktig del av god kommunikation att båda parter är medvetna.
Jag är verkligen ledsen över din mor.
Det är i det förflutna.
Jo... jag tog hit dig för att förhandla.
Är du öppen för nya villkor?
Inga regler.
Inga straff.
Inga regler, inga straff och -
- inga fler hemligheter.
Jag klarar det.
Vill du ha en... Vad kallar man det?
En lätt och lagom relation?
Jag vill att vi bara gör det du tycker är okej.
Men du behöver alla de där sakerna.
Jag behöver dig mer.
- Miss Steele. - Tack, Taylor.
Utan förbehåll.
Det sticks.
Jag gillar det.
Jag ringer dig i morgon.
Okej. Hej då.
Dröm om mig.
Kanske.
Tack...
Kanske. Tack för ikväll. Vi ses, älskling.
Ana, jag har hört en massa bra saker om dig.
- Jag sa ju det, Liz. Hon läser faktiskt. - Hej, Jack.
Varför smyger vår personalchef runt här? Har vi problem?
Inte alls. Jag vill bara uppmuntra.
Verkligen? Jag tror några drinkar på Loris skulle göra susen.
Jag är ledsen. Möten. Annars så...
Vem är Lori?
Det är en bar runt hörnet.
Fredagar är lite av en ritual.
Du borde komma.
- Absolut. Ut och nätverka lite. - Nej, jag... Jag har planer för ikväll.
Så ta med din plan. Bara för en kort stund.
Hallå?
Ja.
Ha det så kul.
Anastasia.
Förlåt. Har vi träffats förut?
Det är okej.
Jag är ingen.
Hej. Loris är åt det här hållet.
Kom, jag bjuder.
Okej. Varsågod.
Tack.
- Var är alla? - Du vet, det är fortfarande tidigt.
Dina kommentarer om Boyce Fox var intressanta.
Jag brukar inte gilla politiska thrillers.
Jag tycker parallellerna till Dantes "Helvetet" är fantastiska men...
Nej. Du övertygade mig. Jag läser den.
Det är utmärkt.
- Hej. - Hej.
Christian, det här är Jack Hyde.
Jag är pojkvännen.
Jag är chefen.
Vad vill du ha, Chris?
Tack, Jack. En annan gång.
Tack.
En annan gång.
- Det är otroligt att du sa så till honom. - Han vill ha det som är mitt.
Vad är det som är ditt?
Det är lite förmätet.
Han är min chef, Christian. Du måste lugna dig.
Lugn är inte min starka sida.
Jag vet nåt som kan hjälpa.
Det här är inte vad jag tänkte mig.
När gick du och handlade senast?
Houston. En vecka sedan.
Vad köpte du?
Ett flygbolag.
Här.
Din nya favoritsmak.
Ursäkta mig.
Behöver du hjälp med det där?
Jag ska klara det.
Okej.
- Jag vet vad du gör. - Vad? Jag är en kulinarisk stormästare.
Du behöver bara fråga.
- Jag tror vi bör ta det långsamt. - Okej.
- Okej.
Berätta om SIP.
Hur går det?
Det går bra.
Jack verkar genuint intresserad av mina åsikter.
- Hur är moralen? - Moralen?
Du menar om alla sitter i en cirkel och sjunger bolagets sång på morgonen?
Är företaget välskött? Är människorna glada?
- Herregud. - Vad?
Ska du köpa SIP?
Nej! Det får du inte göra. Det är mitt jobb. Du får inte lägga dig i min karriär.
Det handlar inte om det.
Jag har velat in i förlagsbranschen. De är bäst lämpade.
Men du blir min chef.
Formellt blir jag din chefs chefs chef.
Och jag ska ligga med min chefs chefs chef.
- Just nu grälar du med honom. - Ja, eftersom han är ett arsle.
Ett arsle. Verkligen?
Arsle.
Du vet att det är förbjudet område.
Jag behöver en karta.
Jag trodde du ville ta det långsamt.
Vad vill du, Anastasia?
Om vi ska kommunicera måste du berätta det.
Jag vill ha dig.
Jag har för mycket kläder.
Fortsätt.
Kyss mig.
Vad vill du, Anastasia?
Jag vill ha hela dig.
Varför tror du att du väntade?
Med sex.
Jag läste Austen och Brontë -
- och ingen kunde mäta sig med det.
Jag antar att jag väntade på nåt exceptionellt.
Och sedan träffade jag dig.
Skulle miss Austen -
- gilla det här?
Jag var romantisk och du bara distraherar mig med ditt kinky-knullande.
Kinky-knullande?
Jag vet inte vad det är, men jag gillar hur det låter.
Du såg så fridfull ut. Jag ville inte väcka dig.
Det finns inte mycket till frukost. Om du inte vill ha kall wok.
Nej.
Här. Checken du gav mig för bilen, du får tillbaka den.
- Behåll den. - Behålla den? Det är 24000 dollar.
Jag vet.
Jag tjänar så mycket varje kvart. Behåll dem.
Andrea? God morgon.
Kan du överföra 24000 dollar till miss Anastasia Steeles konto?
Nej! Vad gör du?
Det är bra. Tack.
Varför har du mina kontouppgifter?
- Vad kan man äta till frukost här? - Varför har du mina bankuppgifter?
Tack.
Du måste vara snabbare än så, Grey.
Mina föräldrar håller en välgörenhetsbal i kväll.
Jag lovade att komma.
Jag vill att du följer med mig.
Jag har aldrig varit på en bal.
Jag har ingen klänning till det.
- Och vad ska jag göra med mitt hår? - Jag vet en salong.
Du behöver inte oroa dig över en klänning. Det kommer att ordnas.
Vad är det?
Det var en tjej där borta, hon var utanför mitt kontor i går.
Och hon visste mitt namn.
Hon hade bandage på sin handled. Det var verkligen konstigt.
Vi borde gå.
Hej, hur står det till?
Bra, okej. Min flickvän är här...
Ana.
Var det mrs Robinson?
- Hon heter Elena Lincoln. - Jag struntar i namnet. Varför ta mig dit?
Varför ska jag träffa kvinnan som förförde och missbrukade dig?
Vår relation är slut sedan flera år. Vi är bara vänner.
- Och affärspartners. - Affärspartners? Skämtar du?
Ska du ta dit dina undergivna?
Herregud! För hennes godkännande? Vad är det här?
Nej. Det är inte så.
Flickan jag såg i morse var en av dem, eller hur?
Vi diskuterar det hemma. Nån får komma och fixa ditt hår.
Jag bryr mig inte om mitt hår! Förklara vad som pågår.
Jag förklarar när vi är där. Kom.
- Du går eller så bär jag dig. - Det gör du inte.
Det är ditt val.
Okej, det räcker. Jag går.
Hon heter Leila Williams.
- Hon var min undergivna för två år sedan. - Vad hände med henne?
Hon ville ha mer. Inte jag.
Så jag avslutade det.
Hon stack. Gifte sig. Gick vidare trodde jag, men så dog hennes make i en bilolycka.
Hon fick ett sammanbrott.
Vad vill hon nu?
När vi var i Georgia -
- var hon här, och försökte skära upp sina handleder framför min hushållerska.
- Herregud. - Gail tog henne till sjukhuset.
Men när jag kom dit hade hon stuckit.
Mitt folk har försökt att hitta henne.
Ditt folk?
Är det de som sätter ihop det här?
Finns det en på mig?
Låt mig se den.
"Objektet arbetar deltid på Claytons järnhandel, Richmond Road."
De har inte klockat mina toabesök.
Du bör nog begära pengarna tillbaka.
Jag lät utarbeta dem för nån potentiell undergiven, oavsett vem.
Trevligt. Jösses.
Jag anade inte vad det här skulle bli. Jag visste inte att du var annorlunda.
Annorlunda? Verkligen?
Är det därför du tog mig till mrs Robinson -
- dit du tog alla andra kvinnor? För att jag är så annorlunda?
- Det var fel. Jag erkänner det. - Det är helt fel. Allt det här är fel.
Du sätter in pengar på mitt konto som... Jag vill inte ha dem.
Du köpte företaget jag arbetar för.
Det är inte en relation, Christian. Det är ägande.
Jag försöker förstå dig.
Det enda jag vill är att komma nära dig.
Men det är verkligen svårt att göra det när du gör så bisarra saker som det här.
Och det är verkligen svårt att göra det när du inte låter mig röra dig.
Kom till mitt sovrum.
Sex får inte ordning på det här. Är du galen?
Ana, jag ber.
Du ville ha en karta?
Börja här.
Det är mina gränser.
Jag kan leva med det.
Då är jag din helt och hållet.
Mr Grey, ert besök har kommit.
Okej, visa honom till Anas rum.
- Han är här. - Vem är här?
Jösses. Uppsatt hår, skulle jag tro. Ja?
Din hals är vacker.
Christian.
Ska du bara stå där och gapa?
Ja.
Ja, jag tror det.
Jag tänkte -
- kvällen kanske blir mer stimulerande -
- om du har de här.
Hur ska jag ha dem?
Ja -
- du måste göra dem våta först.
Nyfiken?
Okej.
Öppna din mun.
Bra.
Vänd dig om. Böj dig framåt.
Nej, du stoppar inte in dem i min rumpa.
De ska inte in i rumpan.
Stå still.
Res dig upp och vänd dig om.
Hur känns det?
Konstigt.
Men bra.
Vad gör de?
Det märker du.
Ta den i silversatäng.
Den passar till de här.
Oroa dig inte. De är för öronen.
- Nämnde jag att det är en maskeradbal? - Nej.
Måste dina livvakter också bära de här?
Det är för säkerheten. Du märker inte ens att de är här.
Kom.
Alla tittar på oss.
Inte på oss. Dig.
Christian! Jag är så glad att du kom.
- Mor. - "Mor" är så formellt.
- Ana. - Hej.
Hur är det?
De är vackra.
Och de är mystiska. Men de är besvärliga.
Du är sensationell.
Tack. Det är du också. Klänningen är så vacker.
Tack så mycket, Ana. Jag är så glad att du är tillsammans med Christian igen.
- Han var vilsen utan dig. - Får jag tillbaka min dejt?
Givetvis. Glädjedödare.
Vi ses senare.
Ana! Herregud!
Den klänningen, det borde vara olagligt. Monique Lhuillier.
Ja. Mia...
Mia, jag kände knappt igen dig.
Mitt nya jag. Okej, vad tycker ni?
Ja, det är mycket... blont.
Hur står du ut med honom? Vet du att han var ännu besvärligare som tonåring?
Han blev relegerad från fyra skolor för slagsmål.
- Det räcker. - Helt okontrollerad.
- Mia, det räcker. - Jag är strax tillbaka.
Hej!
- Ana? Du sitter här, älskling. Bredvid Cary. - Christian, du...
Välkomna, mina damer och herrar, till vår årliga bal.
Kvällens intäkter går till hjälporganisationen.
Grace och jag grundade för många år sedan -
- Coping Together.
Vi arbetar för att göra livet bättre för barn till föräldrar beroende av droger.
- Är allt okej? - Och nu överlåter jag tacksamt ordet -
- till vår ceremonimästare, mr Nomad Paul.
Tack, mr Grey. Tack, mina damer och herrar.
- Hungrig? - Vi börja budgivningen med nummer ett.
Utsvulten.
- Hör jag 10000 dollar? -Tio!
Nu vet du vad silverkulorna gör.
- 15000 dollar! - 15000 dollar.
Första, andra...
Såld!
En bra start, mina damer och herrar.
Utrop två, en vecka på en lyx-chalet i Aspen, Colorado donerad av -
- mr Christian Grey.
Vi börjar budgivningen på 10000 dollar.
- 10000! - Tack, 10000 dollar.
Jag visste inte du hade ett ställe i Aspen.
- Jag har många ställen. - 15000 dollar! Vi har entusiaster här.
- 17000! - 17000 dollar. Tack, sir.
- 18? - 18000.
- Tack. Hör jag 19? 19? - 19!
19000 dollar. Tack så mycket, sir. En vecka av lyx på USA: s finaste skidort.
24000 dollar.
Nytt blod! 24000 dollar är jag bjuden.
Hör jag 25000?
- Pengarna var till dig. - Nu går de till nån som behöver dem.
Jag vet inte om jag ska dyrka dig eller smiska dig.
24000 dollar. Första...
- Jag tror... jag tar alternativ två. - andra...
Såld! Till den unga damen i silver.
Er generositet gör verkligen skillnad.
- Vi går. - Nu ska vi se hur det går med utrop tre.
Möjligheten att få sin trädgård...
- Vill du det här? - Jag vill att du smiskar mig.
Händerna.
Om det blir för mycket måste du säga åt mig att sluta, förstått?
Ja.
Ligg still.
Jag vill att du kommer, Ana. Kom för mig.
Är det här ditt rum?
För länge sedan.
Vem är det?
Är det din mamma?
Du kan säga om du inte vill prata om det.
Ja... jag vill inte prata om det.
Kom, vi går. De kommer att sakna oss.
Jag behöver bara en minut.
- Jag möter dig där nere. - Okej.
Glöm inte masken.
Vad?
Inget.
Christian har en dejt.
Jag är imponerad.
Ursäkta?
Elena. Jag ville träffa dig.
- Jag kan inte säga samma sak. Ursäkta mig. - Jag är inte din fiende.
Jag vet vad du gjorde mot Christian.
Allt jag gjorde var att visa honom sanningen om vem han verkligen är.
Utan mig skulle han sitta i fängelse eller vara död.
- Och han håller med. - Jag lyssnar inte.
Tror du att du är den första kvinnan han hoppas skulle rädda honom?
Han behöver en undergiven i livet.
Inte bara i sovrummet.
Nej, han ändrar på det.
- Det är inte vad han vill längre. - Men det är vad han behöver.
Och du verkar inte vara den typen av kvinna som vill vara ägd.
Om du verkligen vill göra honom lycklig, om du vill vara lycklig -
- ska du låta honom gå.
Det finns inte en chans att nån som du nånsin förstår vad vi har.
Jag har upplevt det.
Ingenting består.
Ingenting.
Vad som än händer mellan mig och Christian har du inte ett jävla dugg med att göra.
Så håll dig för helvete borta ifrån oss.
- Hej, vi borde fundera på att gå snart. - Jag vill gå nu.
Vad sa Elena till dig?
Inget jag inte redan visste.
Kan du bara köra mig hem?
Var hos mig i kväll.
Vakna nu. Vi är hemma.
Sir?
Stanna här.
- Vi låter bärga bilen. - Vad har hänt?
Det är min bil! Vad har hänt med min bil?
- Kolla lägenheten. Ring när den är säker. - Ja, sir. - Smith, följ med mr Grey.
Vart ska vi?
Christian?
Tror du att det var Leila?
Skulle hon kunna göra nåt sånt?
Jag förstår inte varför vi inte kan åka till din lägenhet. Den är som en fästning.
Hon kan inte ha tagit sig in där.
Hon borde inte ha kunnat komma in i garaget heller.
Jag tar inga risker.
- God afton, mr Grey. - Hej, Ed.
Resten av besättningen kommer att vara här i morgon bitti.
Om något skulle hända dig på grund av mig...
Det gör det inte.
Inget kommer att hända mig.
Får jag tvätta bort det här?
Avvik inte från linjerna.
Okej.
Är det brännmärken?
Vem gjorde det här mot dig?
Fortsätt, det är över.
Jag vet hur svårt det är för dig att -
- öppna dig för mig och -
- berätta såna här saker för mig.
Men det betyder allt för mig.
Det betyder att du älskar mig.
Ja, det gör jag.
Så det är härifrån ditt knopkunnande kommer.
God morgon.
- Sovit gott? - Det gjorde jag.
Den här båten är verkligen vacker.
Den är från mitt varv i Seattle.
- Har du byggt den? - Jag hade lite hjälp.
Den heter Grace.
Efter din mamma?
Du låter förvånad.
Du är alltid så kylig mot henne.
Jag har Grace att tacka för allt.
Hon räddade mitt liv när min biologiska mamma dog.
- Minns du din biologiska mamma? - Jag försöker att inte göra det.
Vad hände med henne?
Hon tog en överdos. Tre dagar senare hittade de hennes kropp.
Var var du?
Jag var med henne.
Herregud.
De tog bort henne. Tog mig till ett sjukhus.
Grace var där.
Tack för att du berättar för mig.
Titta på det där huset.
Det är vackert. Utsikten är förmodligen fantastisk. Jag undrar vem som bor där.
Det är en gammal sjömansänka. Förlorade maken för flera år sedan.
Sitter vid fönstret varje natt och väntar på att han ska komma hem.
- Hittade du precis på det? - Ja.
- Vill du ta rodret? - Jag?
Ja, du. Kom.
Jag kan inte göra det.
Ser du var jag tittar? Just där. Håll den kursen.
- Okej? - Okej.
- Oj, oj. - Det går bra. Jag är kvar.
- Släpp inte. - Jag måste.
Nej. Herregud. Okej.
- Beredd? - Okej.
Herregud. Titta på mig. Jag styr den.
Jag gör det. Jag är kaptenen.
- Hej. - Hej, Jack.
Privata samtal på din egen tid, okej?
- Ja? - Fick du mitt meddelande?
Du skulle ha ett telefonsamtal i morse med Ruth Carusi klockan nio.
Fan.
- Jag kan boka om det. Jag frågar dem. - Har du bokat våra rum i New York än?
- Ursäkta? - New York. Bokexpot på fredag.
- Det står i kalendern. - Nej, ja, jag bokade ditt rum. Självklart.
Och ditt. Det förväntas att min assistent också deltar.
- Jag visste inte det. Jag är ledsen. - Be inte om ursäkt. Skaffa dig bara ett rum.
Om du inte hellre vill stanna hos din pojkvän.
Du är ju knappast tvungen att arbeta.
- Jag ska ordna upp det. - Hej, det är Jack. Hur var helgen?
Säger du det.
Min var bra. Det var fantastiskt.
Ja, för jag läste ditt manus.
Nej, det är fantastiskt.
Jag kunde inte sluta.
Vi får statsanslag men...
Jag åker till New York i helgen.
...70 % kommer från oss. Vi skapar modern -
- energiteknologi som betalar våra investeringar.
- Jag åker till New York i helgen. - Med din chef?
För jobbet. Jag måste.
Svaret är NEJ.
Jag frågade inte om lov.
...förser oss med en konsumentbas för våra produkter.
Vi är medvetna om att ni har andra anbud -
- med vad som ser ut som bättre villkor, men...
Vi diskuterar det senare.
Hallå?
Christian?
Herregud!
Ursäkta, miss Steele, jag ville inte skrämmas.
Nej, nej. Jag... Du... Du är väldigt tyst.
Jag är mrs Jones. Mr Greys hushållerska. Får jag?
Visst. Tack.
Jag är Ana. Men det visste du redan eftersom du sa mitt efternamn.
Mr Grey avslutar ett telefonsamtal i arbets- rummet. Jag är i köket om du behöver mig.
Ser du nåt du gillar?
Jäklar.
Dörren var... olåst.
Jag får prata med mrs Jones.
Går hon in här ofta?
Brukar hon -
- damma här inne?
Det är klämmor för bröstvårtorna.
Kom. Ge mig din hand.
Det är ännu mer intensivt när man tar av dem.
Vad är det här?
Okej.
- Det räcker med visa och berätta nu. - Vad är det här?
Vi lär oss att gå innan vi springer.
Jag gillar liksom att springa.
Ana?
Förra gången vi gjorde det här såg du en annan sida av mig.
Och du lämnade mig.
Förra gången var annorlunda.
Okej. Men inte här.
Mrs Jones.
Herregud.
Du är min.
Jag är din.
- Är det okej? - Ja.
Du vet, nån gång måste vi tala om New York.
Vi har talat om det.
Att du förbjuder det är inte detsamma som att vi pratar om det.
Om du vill åka till New York, åk inte med Hyde.
- Låt mig ta dig dit. Jag har ett ställe där. - Givetvis har du det.
Det är inte semester.
Det är en jobbresa med min chef, som jag vill imponera på.
Han har haft tre assistenter de senaste 18 månaderna. Alla har slutat utan varsel.
- Tror du inte jag kan hantera honom? - Det handlar inte om det.
Det är så det känns.
Ana, jag vet mycket väl att du kan hantera vadsomhelst.
Och om du verkligen vill åka -
- då kan jag inte stoppa dig.
Men jag vill helst ta dig dit själv.
Okej.
- Okej? - Ja.
Jag menar, naturligtvis ser jag hellre New York med dig.
Bra.
Jag hatar när vi grälar.
Det var inte ett gräl.
Det var en konversation.
Det var, du vet, när någon talar och den andra personen lyssnar...
- och man löser ett problem. - Det är så det fungerar.
Det är galet, eller hur?
- Hej då, Ana. - Hej då, Hannah.
Utanför med Taylor. Middag?
Gärna. Två minuter.
Går du?
Jag skulle faktiskt precis komma och prata med dig... om New York.
Är det ett problem?
Jag är så tacksam för möjligheten, Jack -
- men med så kort varsel, jag har planer som jag inte kan ändra.
Men jag har min telefon med mig i helgen. Så om du behöver något, är jag tillgänglig.
Ana, sätt dig.
Jag är verkligen... Jag är ledsen.
Jag tror du har enorm potential här.
Men jag vill inte slösa min tid på nån som inte tar den här platsen på allvar.
Det gör jag. Det här är mitt drömjobb.
Borde inte New York och bokexpot vara en del av den drömmen då?
Det är det.
Det är det. Jag...
Det var ett missförstånd. Det händer inte igen.
För det finns gott om kvalificerade personer som skulle döda för det här jobbet.
Jag menar, jag vill inte skryta, men jag är en ganska bra lärare.
- Det är du säkert. - Men jag ser inte nåt initiativ från din sida.
Jag har läst mer än du har begärt. Och jag har koll på allt...
Jag talar om att göra det lilla extra.
Om du inte vill att jag ska konkurrera med Christian Grey -
- om din uppmärksamhet.
Jag ber om ursäkt för att Christian var så kort mot dig häromkvällen.
Är det vad det handlar om?
Din pojkvän har ett rykte om sig att vara -
- lite hänsynslös.
Är det vad du gillar?
Har du problem med mitt arbete bör du ta upp det med personalavdelningen.
Varför blir du så allvarlig?
Vad tror du jag ska göra? Tvinga dig knulla mig?
Jack.
Jag tycker bara...
Jag tycker bara -
- ska du knulla dig till framgång bör du göra det med nån -
- som åtminstone kan göra dig smartare.
Inte bara rikare.
Visst?
- Gör inte... - Gör inte vad?
Hör på, det här är en allvarlig, allvarlig fråga.
Vill du vara en ägodel -
- eller tas på allvar?
- Jag skulle vilja gå, snälla, Jack. - Och...
Jag kan få dig att komma -
- som ingen annan har gjort.
Inte han.
- Inte nån. - Nej.
- Ana? Ana, vad hände? - Jack Hyde försökte... röra mig.
- Jag ska döda honom. - Nej, nej, gå inte. Gå inte. Lämna mig inte.
- Gå. - Det är okej. Hallå...
- Jag lämnade allt. Jag har inte mina grejer. - Taylor hämtar dem. Okej?
Jag kör dig hem.
Och hans passerkort har annullerats?
Bra.
Nej. Tack, Jerry. Hej då.
Då är det fixat i varje fall.
Hyde är borta. Han är sparkad.
Hur? Det är...
Jag trodde inte din affär med SIP var färdig ännu.
Det är den inte. Men jag känner vd: n.
Jag berättade vad som hände.
Du behöver aldrig se honom igen.
Har jag fortfarande ett jobb nu när han är borta?
- Om inte, kan du bara... - Christian, du vet att jag älskar att arbeta.
Du kan inte hålla mig inlåst i din takvåning.
Men om jag gav dig en nyckel?
Jag menar... Tänk om du hade en nyckel och du hade en del av dina saker här?
Hade alla dina saker här -
- och du sov, du vet -
- inte i din lägenhet.
Ber du mig att flytta in hos dig?
Är du säker?
Ja.
Jag vill ha dig här hela tiden.
Så snart som möjligt.
Vad hände med att lära sig gå innan vi springer?
Det är bara en av många saker som vi kan prata om över frukost.
Får jag tänka på det?
Visst.
Ja.
Liz, hej.
Ana, jag vet inte om du har hört det, men Jack avgick igår kväll.
I en hast. SIP rekryterar inte just nu, så vi är körda.
- Så du behöver inte mig längre då? - Jag försöker hitta nåt tillfälligt åt dig.
Kan du ersätta Jack vid förmiddagens möte?
- Vid förlagschefsmötet? - Bara för idag.
- Du är den enda som kan hela Jacks lista. - Ja, men jag...
Du har rätt. Det är för mycket.
Nej, jag kan göra det.
Det går bra. Jag kan göra det.
Bra.
Ring mig när du är klar.
Vi måste ge ut färre titlar. Hålla oss till etablerade författare.
- Fokusera på vår fasta läsekrets. - Utvidga den.
Förlåt?
Ja, Ana, vad tycker du att vi bör publicera?
Nyare röster. Tillsammans med dina etablerade författare.
Boyce Fox fick till exempel 80000 träffar förra veckan.
- Jaså? - Internetklick...
- ökar inte automatiskt bokförsäljningen. - Men det skulle de kunna.
Hans internetpublik är mellan 18 och 24 år.
Och det är just de läsarna vi bör jaga.
Jag kan visa er statistik. Jag tror att han är värd risken.
Vi borde kanske ta en titt.
Bra idé.
Ana? Ana, ett ögonblick.
Mr Roach, jag är ledsen om jag överdrev.
Nej, var inte ledsen. Det du sa lät mycket bra.
Så, vad gör du nu när Jack Hyde är borta?
Liz nämnde nåt tillfälligt. Jag vet inte.
Kan inte du ersätta Jack tillfälligt?
Blir det bra?
Bra. Okej. Då bestämmer vi det.
För SIP: s nya fiktionredaktör.
Tillförordnad fiktionredaktör.
Tills de fattar hur bra du är.
- Christian, har du nåt med det här att göra? - Nej. Det var helt och hållet du själv.
- Vad? Tror du mig inte? - Jag tror det inte själv.
- Jag ställde en fråga till dig igår kväll. - Om att flytta in hos dig?
Jag tänker bara att jag antagligen...
Jag måste hämta några saker från min lägenhet.
Det kan ordnas.
Bra.
Nu kunde vi kanske -
- fortsätta firandet hemma.
Notan, tack.
Ta av dig dina trosor.
Gör det nu.
- Här inne? - Ja, här inne. Nu.
Gör det.
Kom inte.
Och Jada vill att nån skriver på för den nya Carusi-boken.
Jag bad Jack att göra det.
Jack var lite lat.
- Märkte du inte det? - Jo.
Jag tror att han kallade det "konstnärligt temperament".
Tack så mycket, Hannah.
Du -
- det är bra att du gör det här.
Det är helt konstigt, jag vet. Jag vet.
Förväntas det av mig att jag kallar dig miss Steele?
Jag förväntar mig att du kallar mig Ana.
Och jag förväntar mig inte att du hämtar kaffe åt mig, om du inte ska ha själv.
Och -
- resten löser vi under resans gång.
- Okej? - Okej.
Miss Steele.
Jäklar.
- Svara. Jag hämtar bara lite grejer. - Jag går med dig.
Det är okej. Det tar bara två sekunder. Svara.
Hej, Ros.
Leila.
Christian är där nere.
Vill du träffa honom?
Jag kom för att träffa dig.
Okej.
Han berättade vad som hänt.
Jag vet att du är väldigt plågad.
Jag är så ledsen.
Han låter dig tilltala honom med hans namn.
Han talar om dig hela tiden.
Han bryr sig om dig.
Ljug inte.
Berätta vad du har som jag inte har.
Ingenting.
Jag är ingenting.
Han kommer att tröttna på mig.
Härskaren sover i din säng.
- Hur vet du det? - Jag såg dig.
Jag iakttog dig.
Jag vet att du älskar honom. Det gör jag också.
Det gör vi alla.
- Varför lägger du inte ifrån dig pistolen? - Du vet inget om honom och vad han gillar.
Du ger honom inte det han vill ha. Han låtsas med dig.
Nej, Christian.
Knäböj.
Ana.
Gå till Escala och vänta på mig där.
För en gångs skull, gör som du blir tillsagd.
Taylor, ta ut henne härifrån.
Miss Steele.
Miss Steele. Ana!
Sluta, Taylor.
Jag bryr mig inte om det.
Hon har varit borta i tre timmar och har varken sin mobil eller sin handväska.
Glöm det. Hon är här.
Var fan har du varit?
Jag sa åt dig att åka direkt hit. Jag har låtit folk söka på gatorna.
Jag är ledsen om jag inte alltid gör som jag blir tillsagd.
Du kanske verkligen behöver någon som lyder alla order.
Var inte fånig.
Jag såg dig, Christian. Jag såg hur du var med Leila.
Hon hade en pistol, Ana.
Jag hade gjort vadsomhelst för att tygla henne.
Var är hon nu?
- Är hon här? - Vad?
Nej, naturligtvis inte. Hon är på en klinik för att få den hjälp hon behöver.
- Du, jag vet hon skrämde dig. - Ja. Hon skrämde mig.
Men du skrämde mig ännu mer.
Att se dig så där med henne.
Jag kommer aldrig att kunna ge dig den typen av underkastelse och lydnad.
Ana.
Pressa mig inte. Jag behöver utrymme.
- Nej, snälla gör inte så. Överge mig inte. - Jag behöver bara tänka lite.
Lämna mig inte.
Vad gör du?
Res dig.
Vad gör du?
Se på mig.
Jag är rädd.
Jag vet att du säger att det räcker med mig.
Men det finns vissa saker som du är van att få -
- som jag aldrig nånsin kommer att kunna ge dig.
Och det kan vara bra för stunden men...
Vad händer när du behöver dem igen?
- Det gör jag inte. - Hur vet du det?
Hur kan jag tro på dig? Jag förstår inte ditt behov att dominera.
Jag är inte en dominant.
Jag är inte...
Rätt term är sadist.
Jag njuter av att straffa kvinnor...
- som ser ut som du... - Som din mamma.
Ja.
Och jag vet hur sjukt det är.
När du gick -
- svor jag att jag skulle sluta med det om det krävdes för att få dig tillbaka.
Och jag är klar med det.
Du betyder mer för mig än nånting annat.
Jag vill tro dig. Det gör jag.
- Men jag kan inte. - Ana, ge mig din hand.
Det här är jag.
Hela mitt jag.
- Christian. - Och jag är helt och hållet din.
Nej.
Nej!
- Hallå, hallå, hallå... - Nej.
Det är okej. Jag är här.
Jag är här.
Gift dig med mig.
- Vad? - Jag vill att du gifter dig med mig.
Christian, jag tror att du drömmer.
God morgon.
Har du sovit bra?
Det gjorde jag. Du?
Som en stock. Hela natten.
Du hade inte några konstiga drömmar eller nåt?
- Du vaknade inte? - Nej.
Inte vad jag minns.
Det var det där om att vi skulle gifta oss.
- Men bortsett från det, nej. Inget. - Bråka inte med mig sådär.
Inte? Hur ska jag bråka med dig?
Gillar du det här?
Är det bättre?
Jag menade det.
Jag vill gifta mig med dig.
Varför?
För jag vill tillbringa varenda sekund av resten av mitt liv med dig.
Jag förväntar mig inte att du säger ja på en gång.
Jag vet att jag är komplicerad.
Bara lite.
Har du en assistent? Jag trodde du var en assistent.
- Det är en lång historia. Vad är på gång? - Vad ska jag ge Christian på födelsedagen?
Grabben har redan allt, utom sinne för humor.
Hans födelsedag? När är hans födelsedag?
På söndag. Har han inte berättat? Han är så konstig. Mamma och pappa har en fest.
- Hade de inte fest nyligen? - Jösses, du är lika dålig som han.
Det var en bal. Nu blir det bara familjen, vänner, musik, fyrverkerier.
Ingen stor grej. Du, vad sägs om en slips?
- Christian har en massa slipsar. - Strumpor, hängslen? Hjälp mig.
Mia, jag måste sluta.
Okej. Men söndag, annars jagar jag rätt på dig själv. Hej då.
Perfekt.
- Har du en presentask? - Ett ögonblick.
Hej.
Miss Steele.
- Hur har din dag varit? - Det ljusnar, mr Grey.
- Var är Taylor? - Han åkte för att hämta min väska.
Din väska? Vart ska du?
Ros och jag måste åka till Portland för några möten.
Jag är tillbaka imorgon kväll.
Kom.
När tänkte du berätta om din födelsedag?
Dina föräldrar ordnar en fest.
Ska vi stanna hemma?
De gör så varje år.
Ja. Födelsedag.
Min ankomst i världen är inte nåt jag känner för att fira.
Nåja, jag känner för att fira den.
Men du får inte öppna den i förväg.
Varför ger du den till mig nu?
Kalla det fördröjd njutning.
Portland är tråkigt utan dig.
Saknar dig också.
Har du ett svar till mig nu?
Du är så ihärdig, mr Grey.
Det är inte ett nej, miss Steele.
Träffar Kate och tar en drink imorgon.
Drick inte för mycket.
Jag älskar dig. God natt. x
Christian, vad är det?
Herregud! Christian! Åh, nej!
Fan. Christian, vad händer?
- Mayday! Mayday! Mayday! - Vad händer?
Sluta! Åh, nej!
Håll i dig.
- Minns du den här killen? - Kate!
Hej! Herregud! Du är så solbränd och strålande.
- Vill du ha en öl, Ana? - Ja tack!
- Hej, José. - Hej.
Hej! Hur är det?
Så? Grattis, fiktionredaktören.
- Inte sant? Hon är en höjdare nu. - Och hur är det med din läckerbit?
Christian mår bra.
Han bad mig att flytta in hos honom.
- Vad? - Ana flyttar in hos Christian.
Det är jättebra. Vi skulle behöva vara lite ostörda.
Han är så finkänslig, jag bara dör. Sluta.
Så du menar allvar. Men är du lycklig?
- Det är allt jag bryr mig om. - Det är komplicerat men jag...
- är så lycklig. - Mia, vad är det?
Hörde du om Josés utställning?
Den var otroligt. Han var fantastisk. Han fick fina recensioner.
- Jag ska se den. - Vänta, Mia. Lugna dig.
Fan. Okej. Ja, vi är på väg.
Christians helikopter försvann på väg hem från Portland. De söker efter den nu.
Kom, vi går.
För senaste nytt i den här historien, går vi till vår reporter, Rachel Taylor.
- Rachel? - Tack, John.
Jag sänder direkt från den privata helikopterterminalen...
De hittar honom. Han är okej. Det är Christian.
Helikoptern var en Airbus H-130...
Finns det nåt vi kan göra?
Christian Grey, om än bara 27 år, hade lång erfarenhet av att flyga.
- Hej då. - En av Seattles yngsta miljardärer.
Grey är ledaren för Grey Enterprises Holdings.
Ett multinationellt konglomerat...
- Herregud! Kan nån stänga av? - Nej, snälla. Låt den vara på.
Skruva ner ljudet snälla, José. Tack.
Du darrar. Jag hämtar en tröja, okej?
Ana. Te.
Han kommer att klara sig.
Han måste klara sig.
Vi har inte haft nån tid.
Vi behöver mer tid.
Ni kommer att ha massor med tid.
Vi är så glada att du är här med oss... och i Christians liv.
Du har inneburit en sån förändring för honom.
Han lät aldrig någon komma -
- nära förrän du kom.
- Grace, han avgudar dig. - Jag vet -
- men barn växer bort från sina föräldrar, och det är bra -
- så länge de är lyckliga.
Och han -
- är lycklig med dig.
Det är allt jag nånsin önskat.
- Skruva upp ljudet. - Christian Grey och Ros Bailey -
- har hittats oskadda och är just nu på väg tillbaka till Seattle.
Det sägs att helikoptern...
Vad fan gör alla här?
Christian? Herregud!
Christian! Hur kom du hit?
Senare, Mia.
Vad hände? Herregud! Varför ringde du inte?
- Det var en olycka. Jag tappade telefonen. - Vi vet. Det var i alla nyhetssändningar.
- Jag mår bra. Ros mår bra. - Pappa, han är här.
Han kom nu.
- Han ser ut som skit, men han är oskadd. - Nej, det gör han inte.
- Jag ringer tillbaka. - Lugna er, jag mår bra.
Låt mig säga hej till min tjej.
Kom, mamma.
- Jag behöver en drink. - Jag också.
Har du saknat mig?
Herregud.
- Jag trodde... - Lugn, Ana...
Det är okej. Ana, jag är här.
Jag var så rädd. Jag var så rädd.
- Jag trodde jag hade förlorat dig för alltid. - Inte en chans.
Jag är här.
Kom hit.
- Försiktigt. - Jag vet.
- Mamma. - Okej.
- Vi ses i morgon, Ana. - God natt.
Det är efter midnatt.
Jag är inte trött.
Nej.
Det är din födelsedag.
Ja.
Grattis på födelsedagen.
Tack.
Har du kvar presenten jag gav dig?
Ja.
Du hade inte behövt.
- Allt jag vill ha är dig. - Öppna den.
Okej.
- En nyckelring. - Vänd på den.
Ja!
Betyder det ja, ja?
Ja.
Ja, ja, ja.
Vänta!
Så hela tiden hade jag svaret i min ficka?
Anastasia Steele.
Vad ska jag göra med dig?
Ta mig till röda rummet.
Ta mig... Ta mig till röda rummet.
- Är du säker? - Ja.
Ja.
- Champagne, mr Grey? - Tack, Gretchen.
Och får jag gratulera på födelsedagen?
Javisst. Tack.
- Christian. - Mamma.
- Grattis på födelsedagen. - Tack.
- Ana. Det är så skönt att se dig igen. - Du träffade oss igår kväll.
Ja. Och på grund av det -
- tar jag aldrig nåt för givet. Aldrig nånsin igen.
Hej! Jag hörde om kraschen. Är du okej?
Jag mår bra, Elena. Tack.
Ana, låt mig presentera min goda vän, Elena Lincoln.
Vi träffades på maskeraden.
Ja. Trevligt att se dig igen.
- Ursäkta oss. - Givetvis.
Hon är fantastisk.
Mina damer och herrar, Mia.
Jag vill tacka er alla för att ni har kommit hit i kväll.
- Jag väntade mig en liten familjeträff. - Tack, Mia.
Men jag är glad att alla är här för jag har ett tillkännagivande.
Som de flesta av er vet, var det nära ögat för Ros och mig igår.
Och sånt påminner oss om vad som verkligen betyder nåt -
- och hur viktigt det är att leva i nuet.
Ana, kom hit ett ögonblick, är du snäll.
För ett tag sedan hade jag turen att möta denna fantastiska kvinna -
- Anastasia Steele.
Snabbt insåg jag att hon var den jag ville dela mitt liv med.
Så jag bad henne att gifta sig med mig. Och hon sa ja.
Jag är så glad, Ana.
- Välkommen i familjen. - Tack.
Om jag gråter mer har jag inga tårar kvar.
- Herregud! Gör inte det. - Grattis.
- Sluta gråta, mamma. - Jag rår inte för det. Jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Hej! Bra gjort, storebror!
Ringen! Visa mig ringen.
- Vi väljer den tillsammans. - Ingen diamant. Christian Grey.
Herregud! Jag har en syster!
Jag lämnar er ett par veckor och så händer det här?
Jag vet! Förlåt att jag inte berättade.
Åh, snälla. Kom hit.
Så, hur känns det att fånga Seattles mest eftertraktade ungkarl?
- Det är lite skrämmande, men... - Om nån kan få det att fungera är det du.
Hej, svärsyrran!
Grattis. Christian är verkligen lyckligt lottad.
Men du är bevisligen galen.
Jag är ledsen att störa. Mia vill smaka en av dina cocktails.
Det ska bli.
Det är så du hörsammar vårt lilla samtal.
- Varför tror du att jag skulle lyssna på dig? - Du bryr inte dig om Christian.
Han kommer att märka det. Det ska jag se till.
Han ser rakt igenom dig.
Det är över för dig, Elena.
Du är bara en liten råtta som är ute efter hans pengar.
Han klarar inte av ett äktenskap.
- Tack så mycket, Christian. - Varför är du ens här, Elena?
- Hon är inte den rätta för dig. - Du vet inte vad som är rätt för mig.
Du lärde mig hur man knullar, Elena. Ana lärde mig hur man älskar.
Hon är bara den nästa i raden.
Ut ur mitt hus.
Lämna mina barn och försvinn ut ur mitt hus.
Ana, älskling...
Kan du lämna oss ensamma en stund, är du snäll?
Jag är ledsen för det där.
Hur är det med din mamma?
Rasande.
Elena har åkt.
- Verkligen borta? - Jag är klar.
Våra affärer. Allt.
Jag låter mitt folk reda ut detaljerna i morgon.
Jag vet att hon var viktig för dig.
Jag är ledsen.
- Är du? - Nej.
Vad har du där?
Följ med mig. Det finns nåt jag vill visa dig.
Förra gången vi gick ner hit låg jag över din axel.
Ja.
Efter dig.
Herregud!
- Du ville ha hjärtan och blommor. - Herregud!
Det är okej. Det är okej.
Christian...
Det här är otroligt.
Bli min.
Dela mitt liv med mig.
Ja.
Gift dig med mig.
Jag ska gifta mig med dig.
Ge mig din hand.
Satte du igång det?
- Fint, eller hur? - Så vackert.
Jag lovar dyrt och heligt -
- att älska dig troget -
- och skydda dig så länge vi lever.
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
© Översättning: Peter Simons Bio Släggan Officinservice 2017