I sidste afsnit...
- Du ser ikke godt ud. - Jeg overlevede.
Mor? Mor!
Hvornår spiste du det her, mor?
- Tilkald en ambulance! - Det er gift. Du skal kaste op.
Du prøvede at fortælle os det. Jeg beklager virkelig.
Jeg knækkede den.
- Spooks? - Ja.
Hvorfor dræbte du min baby?
- Hvem installerede computeren? - Hendes computernørd?
Ved du hvad, Brady? Det her fungerer ikke.
Intet pegede på, hvem der installerede den.
- Hvor købte hun den? - Vi tjekker det.
- Intet fremskridt? - Det kommer.
- Han sprængte en person i luften. - Det har jeg forstået.
Jeg kan mærke, at det er følsomt for dig.
Jeg skal nok holde dig underrettet. Vi har brug for hjælp, men...
Du må ikke ødelægge det på grund af følelser.
- Har du kontaktet FBI? - Ja, men vi leder efterforskningen.
Overvåger I mit hjem? Det bør I måske ikke gøre.
Tror du ikke, at han ved, at I er der?
Det er mig, han er ude efter. Lad ham komme.
Pete, chefen vil tale med os.
Men hold øje med min nabo. Ida er min ven, det ved han sikkert.
Tak.
Kaos.
- 19, 18, 17, 16, 15, 14... - Mørke.
Er bombemanden og Mercedes-morderen den samme?
- Ja, men det er ikke officielt. - Hvor sikre er I?
- 75%. - 80%.
Mange er urolige. Selv borgmesteren, på grund af den galla.
- Er der en risiko? - Vi kan ikke udelukke det.
Han var ude efter Hodges, ikke Janelle Patterson.
Vi ved ikke, om jobmesseangrebet var planlagt. Han kørte måske bare rundt.
Med latexhandsker og en klovnemaske?
Bomben ved kirken var planlagt, selv om han ikke ramte målet.
- Hvad er Hodges' rolle? - Han var på sagen.
- Nej, jeg mener nu. - Det står i rapporten.
Mercedes-morderen eller en, der udgav sig for ham, kontaktede ham.
- Og Bill Hodges svarede? - Han har ikke gjort noget galt.
- Hodges' hobby er alkoholisme. - Det var unødvendigt.
- Ødelægger han efterforskningen? - Nej, han knækkede sagen.
Hvad siger det om jer?
Hvis jeg var ligeglad med pensionen, ville jeg bede dig gå ad helvede til.
Pis mig i øret.
- Hvad laver du her, Holly? - Jeg vil aflevere noget.
Jeg kom til at tage den her.
- Stjal du bulldoggen? - Nej.
Jeg lånte den, men så ringede du til min mor og smed mig ud.
- Nu afleverer jeg den. - Tak.
Den får mig til at føle mig tryg.
- Bulldoggen? - Ja.
Jeg lagde den ved min pude. Jeg har aldrig sovet bedre.
Den passede på mig på en måde.
Hvad? Alle tror jo, at Gud våger over os.
Men tanken om, at den almægtige -
- kan være en del af en ting er helt udelukket?
Det er noget vås.
Eller noget pladder, som man siger i Irland.
- Du må beholde bulldoggen. - Nej, det går ikke.
Min datter har ingen gavn af den.
Den betød noget for hende. Det vil den komme til igen.
Du kan sagtens låne den imens. Du trænger til søvn.
Tak.
- Har I haft kontakt under paraplyen? - Nej, han svarer ikke.
Han er nok gået under jorden efter -
- din bil og min kusine eksploderede.
Efter det, ja.
- Så vi må lokke ham frem. - Du skal tage hjem.
Ved din mor, at du er her?
- Hun tror, jeg er på biblioteket. - Gå nu.
- Vent. - Nej, du skal af sted nu.
Jeg fandt det her i Ollies lejlighed. De hjalp hende med computeren.
SUPREME ELECTRONIX KUNDESERVICE
Ledigt personale til kassen, tak.
- Hvad fanden laver du? - Organiserer.
- Kom med. Du kom også for sent. - Jeg kom ikke for sent.
Vær glad for, at jeg er her. Jeg er syg.
Sludder. Du er forstyrret og modvillig.
Hvad er det her?
Sonys HT surroundsound. Har vi det på lager?
Det var en specialordre, men kunden kom ikke.
- Hvad gør du med dem? - Organiserer dem.
Hvad laver du? Du stjæler dem.
- Hvad? - Hvad laver du med højttalerne?
Josh og jeg vil sætte dem op til ungerne, mens forældrene shopper.
Kommer ungerne, kommer forældrene. Det er som at sælge is.
Går du til Josh? Er I bedste venner nu?
- Hvad er problemet, Robi? - Du er problemet.
Jeg er under stort pres.
Vi måtte sige nej til gallaen. Det er mit ansvar.
Ledelsen vil åbne superstores. Mit team må tage sig sammen.
Kan du høre, hvad jeg siger?
- Kan du høre mig, for fanden? - Jeg hører dig.
Tre kundebesøg. Vær tilbage om en time, ellers ryger du ud.
Rolig nu, cowboy. Vi tager os af det.
- Jeg kigger bare. - Må jeg se visitkortet?
Du vil vel også se det.
- Rend mig. - Jeg går med ind.
Du sagde selv, at I har brug for hjælp.
- Hold dig på måtten. - Som altid.
Lad dem ikke gå, Emily. Det er derfor, du aldrig sælger noget.
Gør alt, hvad der kræves, men lad dem ikke gå.
Velkommen til Supreme Electronix.
Kommissær Dixon og Torres. Og Bill Hodges, pensioneret.
Vi har spørgsmål om Olivia Trelawney, der var kunde her.
- Olivia Trelawney? - Ja.
- Mener du Mercedes-kvinden? - Det stemmer.
- Ja, hun var kunde. - Fik hun hjemmebesøg af jer?
Ja, tit. Hun havde mange problemer med computerne.
Med alt, faktisk. Vi var der hele tiden.
Hun var faktisk et irritationsmoment.
Tog den samme tekniker ud hver gang?
Ja, Brady Hartsfield. Hun var hans type klientel.
- Ældre kvinder? - Ja.
- Er han her? - Han er lige gået.
Han tog på et besøg, men er tilbage om en time.
Må vi få hans kontaktoplysninger? Kørekort eller id?
- Det må jeg ikke udlevere. - Det er meget vigtigt.
- Hvad har han gjort? - Vi vil bare tale med ham.
- Er jeg i fare? - Kun for at være en idiot. Kom så.
- Undskyld. - Hvorfor skulle du være i fare?
Det faktum, at I er her, bekræfter en del af mine anelser.
Brady er ikke som andre.
- På hvilken måde? - Han er lidt sær.
Han bor hos sin mor. Han er speciel.
- Må jeg spørge, hvad det handler om? - Nej.
"Brady Hartsfield, Elm Street 192, Bridgton, Ohio, 43038".
- Har du et foto? - Ja, det ligger i systemet.
- Der er han. - Du godeste. Det er ismanden.
- Hvad? - "Mr Friendly".
Han kører isbil i kvarteret.
Han går altid tidligt for at køre isbilen. Hvad har han gjort?
Intet. Vi vil bare spørge ham om noget.
- Om en time? - Skal jeg ringe til ham?
- Pyt. Vi kan vente. - Jeg kan sagtens ringe til ham.
- Vi må ransage huset nu. - Fordi han hjalp med computeren?
- Ja. - Vi får ingen kendelse.
En fyr på Elm Street havde indbrud i bilen.
Samme mønster. På Elm Street 195. Det er nok til mig.
- Hvor skal du hen? - Hilse på moderen. Det er tilladt.
- Jeg får forstærkning. - Ikke nødvendigt.
Jo.
Jeg har besluttet mig.
Jeg vil sætte mit aftryk.
Et meget større aftryk end første gang.
Det her bliver mit mesterværk.
Det gør os ikke rige.
Men det genforener os.
Er det ikke en god plan?
Det lyder som en rigtig god plan.
Hallo? Er der nogen hjemme?
Mrs Hartsfield?
Er der nogen? Slå døren ind. Tvingende omstændighed.
- Det kan vi ikke. - En morder kan være derinde.
Det er ikke nok til at få en ransagningskendelse.
Eventuelle beviser som fører til noget kan ikke bruges i retten.
- Folk skal føle sig sikre. - Er du nyuddannet?
Jeg blev færdig for et halvt år siden. Men du må stadig ikke gå ind.
Hvad sker der her?
- Du spurgte til min bil forleden. - Det stemmer.
- Ved du, hvor Brady Hartsfield er? - Han er på arbejde, tror jeg.
Han lever et kedeligt liv ifølge hans mor.
- Ved du, hvor hun kan være? - Indiana, måske.
Brady sagde, hun har fået job der. Jeg ved det ikke.
- Hvornår talte du med ham? - I går.
Pis. Har du set ham i dag?
Hvis hans bil ikke er her, er han nok på arbejde.
- Har han venner? - Ham? Næppe.
Nej, vent.
Hans mor sagde, at han har en kollega. En kvinde.
Kæreste?
Hun er vist ikke interesseret i drenge, men hvem ved?
Nej.
- Lou. Jeg kender ikke efternavnet. - Måske er han sammen med hende.
- Hvad drejer det sig om? - Jeg må tage den. Tak.
Jerome og jeg har fundet noget meget vigtigt.
- Hvad? - Vi må mødes og tale om det.
- Man ved ikke, hvem der lytter. - Okay.
- Kan du kommeover til Jerome? - Nej, jeg må finde en.
- Det er vigtigt, at du ser det. - Jeg er på vej.
Betjent Kent, rapportér.
Vi er her, men den mistænkte er vist ikke hjemme.
- Borgercenteret om to dage. - Jeg forstår ikke?
Se lige. Karriereaften, jobmesse, jobmesse...
Det er det, der er hans metode.
Nej, han kører folk ned og sprænger dem i luften.
Hvis han vil gentage sit mesterværk, så bliver det på jobmessen.
- Du sagde, at han bliver aktiv igen. - Det var han til begravelsen.
Jeg får fornemmelser. Da Jerome sagde "jobmesse" -
- fik jeg en fornemmelse. Han dræbte ikke bare folk, han knuste håbet.
De stod der og drømte om en bedre fremtid.
Han mejede dem ned med en Mercedes, symbolet på succes.
Det var ikke tilfældigt, at det skete på en jobmesse.
- Det fornemmer jeg. - Og Gud er i brevvægten.
- Jeg er ikke skør. - Det sagde jeg da heller ikke.
Jeg har ikke elsket mange.
Jeg er ikke blevet elsket af mange. Men Janey...
Det kan være det vigtigste i mit liv.
Den første gang, mit liv har givet mening.
Det er op til politiet nu. De er på sagen.
I skal leve jeres egne liv og få jeres fremtid.
Du skal på Harvard.
Lad politiet klare det, okay?
Hvad med dig? Hvad vil du gøre?
- Hvilken farve? - Grøn.
- Mere rødt. Det er Ohio. - Vi er en svingstat.
Jeg kan lide det blå. Du er som en engel deroppe på stigen.
Er du tørstig? Hvordan går det? Tak, fordi du hjælper os.
- Hvad skal du have? Blå? - Grøn.
Kan de tåle at stå i solen?
- Undskyld? Lou Linklæder? - Linklater.
Læder er til weekenden, men mest Linklater.
Supreme Electronix sagde, du var her. Jeg kan huske dig fra butikken.
Nå ja. Men jeg er lige blevet fyret.
Det er derfor, jeg hjælper til her.
- Kender du Brady Hartsfield? - Ja. Hvorfor?
Kan vi tale et øjeblik?
- Ja. Jeg er tilbage om lidt. - Okay.
Hvad kan du fortælle om Brady?
Han er nok den sødeste i hele verden.
- Hvornår sås I sidst? - For et par dage siden.
- Hvad talte I om? - Private ting.
- Såsom? - Den private slags.
Jeg er pensioneret kriminalassistent. Hartsfield kan have begået et drab.
Hvis du ved, hvor han er, må du hellere sige det.
Hvad? Et drab? Brady Hartsfield?
- Ja. Ved du, hvor han er? - Nej.
Jeg ved ikke, hvor du vil hen med det her, men du tager fejl.
Han gør ikke en flue fortræd.
- Han kan selv være i fare. - På hvilken måde?
Han havde kontakt med Olivia Trelawney, og hun døde.
- Hende Mercedes-damen? - Det stemmer.
- Begik hun ikke selvmord? - Måske ikke.
Hvad talte I om forleden?
Hans mor var blevet syg med kramper eller sådan noget.
Han virkede meget stresset.
- Jeg blev urolig. - Stresset?
Han var ikke sig selv. Han var helt oppe at køre.
- Okay, ellers andet? - Jeg må gå. Det er ikke ham.
- Ismanden? - Har du set ham ved mit hus?
Vi har jo set ham køre. Jeg har aldrig set ham stige ud.
Er ismanden din mistænkte?
Han hjalp Olivia Trelawney med computeren.
Han har gemt sig ude i det fri, lige for næsen af mig.
Jeg har hilst på ham, og jeg har købt is af ham.
- Han virker som... - Den sødeste i verden.
Ring, hvis du ser ham. Lov mig det.
- Dig eller politiet? - Begge dele.
Du godeste. Man tror, man kender folk.
Lige for næsen af mig.
Kan vi gå ind på grund af tvingende omstændigheder?
Ja, men han kan kalde det ulovlig indtrængen.
Vi ved jo kun, at han hjalp med computeren.
Vi kan få brug for indsatsstyrken.
Kontakt dem. Først skaffer vi kendelsen.
- For satan da! - Hvorfor leder politiet efter mig?
- Hvordan kom du ind? - Svar.
- Brød du ind i min lejlighed? - Hvorfor leder politiet efter mig?
- Det må du forklare mig. - Robi...
Skal jeg spørge igen?
De spurgte, om du hjalp Olivia Trelawney med computeren.
Hvad svarede du?
Ja, jeg sagde sandheden. At det gjorde du.
Men jeg ved ikke, hvad de tror, du har gjort.
Men de var ivrige efter at finde dig.
Hvad sagde du ellers?
Spørger du, om jeg sagde, at du er gal?
At du pillede ved min computer, så den næsten dræbte mig?
Du siger, det ikke var dig, men du brød ind, så måske.
Hvad sker der, Brady? Er du Mercedes-morderen?
Er det kål?
Landskildpadder kan også lide mælkebøtter og nælder.
Og kaktus. Der er meget fejlagtig info om deres kost.
Holly!
Her er sikrere, end du tror. Jeg så tre politibiler på vejen.
- Ved du, at dit hus er overvåget? - Ja.
Jeg må åbenbart godt komme og gå. Ved de, hvem jeg er?
Det gør de nok.
- Tror din mor, du er på biblioteket? - Nej, i biografen.
Jeg går tit i biografen.
Er han stadig derude?
- Ja, så du bør være hjemme. - Hvorfor skulle det være sikkert?
Han ved nok, hvor jeg bor, og der er ingen strømere der.
Hvad kan forklare ham? En person som ham?
Spekulerer du ikke på det?
Under overfladen har visse mennesker -
- meget få, gudskelov, kun sorte huller.
De er født sådan, og der er intet, der kan ændre ved det.
Det sorte hul styrer, indtil kroppen er død.
Af og til krammer jeg mig selv uden at vide det.
Læberne bevæger sig, selv om jeg ikke taler.
Det kaldes "stimming".
Nogle slår sig på brystet eller gynger frem og tilbage.
Jeg krammer mig selv og mumler.
- Mike Sturdivant. - Hvem?
Du sagde Mike Sturdivant. Hvem er han?
Han gik et par år over mig. Han spillede football.
Han så mig stimme en dag.
Han kunne have ladet det være, men han pegede på mig og lo -
- som om jeg var et misfoster.
Han sagde: "Se lige den lallende tosse!"
Og alle pegede og lo. Alle.
En af dem smed en papirbold, der ramte mig på næsen.
Efter det var det det, alle kaldte mig.
De jagtede mig på gangene og ind i kantinen og skreg -
"Lallende idiot! Lallende idiot!"
Jeg kunne ikke lide det, så jeg sagde det til mor.
"Tja, visse ting må man bare holde ud. Vær nu ikke så dramatisk."
Derefter blev jeg indlagt.
På psykiatrisk.
Lægen sagde, at jeg var forvirret, fordi jeg lå nøgen i badekarret -
- i den ene ende, og jeg nægtede at komme op.
Jeg ville ikke tilbage til skolen, så mor indlagde mig i stedet.
Det var ikke verdens bedste sted.
Men ingen kaldte mig lallende idiot.
Må jeg få en øl?
Tak.
Mike Sturdivant kunne lade mig være selv at blive påvirket.
Men han lod mig ikke være, og mit liv var blev aldrig det samme igen.
Jeg har haft meget tid til at tænke på onde mennesker.
Hvad er du nået frem til?
Jeg kan ikke lide dem.
Pete? Jeg kommer. Vi fik kendelsen.
- Må jeg komme med? - Nej. Bliv i huset og lås dørene.
- Er ingen gået ind endnu? - Nej. Måske er han der.
Vi har set bevægelser derinde, men ingen lukker op.
Vi løber ingen risiko.
- Har du en vest tilovers? - Hvad? Nej, glem det.
- Det her kan koste mig jobbet. - Det skider jeg da på!
- Hvor længe vil I vente? - Slap af.
- Hvilke bevægelser så I? - Mest skygger.
Det må være ham. Naboen sagde, at moderen er i Indiana.
Jeg hedder Brady Hartsfield.
Hvis I ser det her, så -
- ved I, hvem jeg er, og hvad jeg har gjort.
Nu skal I høre hvorfor.
Hvorfor er altid det mest komplicerede.
Det varer måske lidt, før I forstår det.
Spørgsmålet om hvad vil fylde meget i de første par dage.
Eller måske skulle jeg sige...
Hvad fanden?
Nogen vil skrive en bog om mig en dag.
Psykologer laver profiler af mig. Gyserforfattere vil skrive en bog.
Aftenens kapitel kunne hedde...
"Det, der brager om natten."
Hvad fanden?
Det er kommandør Fuller fra indsatsstyrken. Stig ud nu.
Jeg gentager: Stig ud nu, ellers skyder vi!
Det er sidste advarsel!
Gas ham.
Jeg kan ikke se noget.
- Gennemsøg bilen. - Bliv på kanalen.
Der kan være en bombe i den.
- Træng ind i huset! - Af sted!
Slå døren ind!
- Af sted! - Fart på.
- Låge. - Bryd den op!
Ned, ned.
Sluk! Skynd jer!
Den er krypteret, jeg kan ikke slukke.
- Find relæet og sluk strømmen! - John, du skal se det her!
- Ud! Alle skal ud! - Fart på!
- Skynd jer! Ud! - Fuld fart på!
Anderson, ud med dig! Fart på!
- Vi må ud. - Nej.
Den skiderik. Vi må ud nu! Bill!
- Jeg skal se det her! - Nu!
For helvede!
Jøsses.
- Er du sikker på, det var ham? - Er du ikke?
Ung, hvid mand sidst i tyverne.
Lå i sengen med en ældre kvinde. Hvem kan det ellers være?
Der var også en klovnemaske.
Vi så knap noget. Hvorfor må vi ikke gå derind?
Vi går ind, når vi får klartegn. Hvorfor det hastværk?
Det er overstået, makker. Vi fangede ham.
Måske.
Tekster: Mille Dyre Egegaard www.sdimedia.com