Dette har skjedd...
Det blir mitt mesterverk. Vi kommer til å bli gjenforent.
- Sånn gjør han. - Politiet takler det.
Han drepte ikke bare. Han utryddet håpet.
Mange er bekymret, gallaen er snart.
Han er ute etter meg. La ham komme.
- Bringer han etterforskningen i fare? - Nei.
- Han har knekt saken. - De utførte service på hennes pc.
- Hva gjør du? - Jeg skal fikse en stasjon -
- så ungene kan se på.
Får du ungene, får du foreldrene.
- Vi har spørsmål om Olivia Trelawney. - Mercedes-damen?
- Fikk hun hjemmebesøk? - Alltid Brady Hartsfield.
Er iskremfyren din mistenkte?
Han har gjemt seg rett foran min jævla nese.
Hvorfor søker politiet meg?
Er du Mercedes-morderen?
Ut av kjøretøyet umiddelbart!
Nå tar vi huset!
John, du må se dette.
- Alle må ut! Opp med farten! - Vi må ut nå! Bill!
- Det er over, partner. Vi tok ham. - Kanskje.
Jeg tar en Chipwich.
Hørte jeg Chipwich? Selvsagt.
- Fantastisk! - Fine vitaminer også.
- Hei, pappa. - Hei, Mr. Hodges.
Hei, Mr. Hodges, det vanlige?
Dobbelfudge? Tjukken?
Bill, gi meg pistolen. Gi meg den.
Gå av gårde nå. Spis litt is.
- Pappa. Pappa! - Gå nå.
- Kom og gyng meg. - Vil du smake?
Ikke glem fudgen!
Raskere!
- Pappa! - Allie!
- Pappa, hjelp! - Allie! Allie!
Nei! Allie! Allie!
- Det er ikke din dag. - Jeg var nødt til å klippe i dag.
Jeg skal tale på gallaen i morgen.
Du ser ut som avkommet av uhyggelig og forferdelig.
- Hvordan går det? - Jeg har ikke sovet så godt.
Du tok ham jo.
Han tok seg selv. Kontrollerte alt fram til slutten.
Nei. Vi nærmet oss, og det visste han.
- Vi? - Ja, vi.
For en sommer.
Jeg skal fortsette å jobbe.
- Trenger du den? - Nei, ta den, du.
Du må ta det før eller senere, vet du.
- Ta hva da? - Ditt tap.
- Må bevege meg, Ida. - Det er bare bevegelse.
Sannheten er at jeg må.
Stanser jeg, drukner jeg.
Når du er klar, da.
Min mor...
Jeg elsket henne.
Men hun prøvde å "prate" med meg, og det ville jeg ikke.
Jeg fortalte hva jeg hadde gjort, trodde hun ville bli stolt.
Si at jeg hadde gjort noe viktig.
Hun sa jeg var syk og motbydelig, og burde henges.
Så nå er hun borte. Helt borte.
Akkurat som ertene på tallerkenen min da jeg var barn.
Helt borte. Jeg savner henne. Jeg elsket henne.
Min pene, stakkars mamma.
Jeg kan ikke bo her uten henne, men...
Det er på tide å dra.
Og vet dere hva?
Jeg er ikke lei meg fordi jeg hater dere, ikke det minste.
Dere går rundt med blyvektene dere kaller samvittighet.
Jeg ble født uten, så jeg kan sveve høyt over dere alle-
- og se dere proppe i dere og klikke på fjernkontrollene-
- og be til en gud dere knapt tror på.
Alt er en løgn. Sannheten er mørket.
Og det eneste som spiller noen rolle-
- er å gi en meddelelse før du havner der.
Trekk unna jordens hud og etterlat et arr.
Det er det historie er, arrvev.
Til helvete med det. Jeg er Audi.
Jeg malte mitt mesterverk for et par år siden-
- og jeg kan ikke forestille meg hvordan jeg skal overgå det.
Hva har noen av dere gjort for noe minneverdig?
Så, god natt.
Dra til helvete.
Håper dere alle dømmes til å leve deres meningsløse liv -
- i all jævla evighet.
- Takk. - For hva da?
For at vi fant Hartsfields hjem og jobb, at vi fortsatte.
- Hva drev dere to med? - Vi var opptatt med andre saker.
Vi fikk ikke tatt Mercedes-morderen fordi vi var opptatt med annet?
Det er sannheten. Tenk om han etterlot seg flere bomber?
Han er ikke typen som sniker seg av gårde og tar selvmord.
Vi sender bombegruppen til huset ditt og kunstsenteret.
- Noen flere tenkelige mål? - Det er karrierekveld i morgen.
På Roseland Hotel. Han var ute etter jobbsøkere første gangen.
Snakker dere med kollegaene? Jeg tar bombegruppen.
Bill, kan du være med som rådgiver?
- Du må skrive under en avtale. - Praktfullt.
Miss Linklater, takk for at du kom.
- Hvordan går det? - Så jævla flott.
Hvor lite det enn kan virke, kommer du på noe om Brady, så ring oss.
Ok.
- Miss Linklatter, bli med her. - Linklater skal det være.
Josh, vi får ikke tak i deres butikksjef Anthony Frobisher.
- Han har fri i dag. - Han var ikke hjemme.
- Han besøker faren sin. - Jaså?
På fridager besøker han faren sin i Bedford.
- Sjekk opp Frobisher i... - Det finnes bare én.
Xavier, 69 år, bor på Meyers Road, én sønn, Anthony.
Ok, denne veien.
Han kalles Mercedes-morderen.
To lik er funnet.
Politiet tror at Brady er innblandet.
Vi sender live fra Elm Street...
Kassa ser ut som dritt, og det står varer fra sist uke på lageret.
Og vi åpner om 12 minutter.
Politietterforsker Dixon, takk.
Kom igjen, opp med farten.
Vi var nødt til å stenge.
Hitover.
Jeg vet at salget har gått ned, men Brady Hart...
Men det kan finnes en bombe, sir.
- Det er sikkert. - Vi synes å ha fått klarsignal.
Ja, umiddelbart. Abso...
- Hvor er Taylor? - Hun har sluttet, for faen.
Det er våre personlige mobiler.
24/7, vi stenger aldri. Du fattet riktig beslutning.
- Man kan ikke være for paranoid nå. - Vi mener alvor.
Greit. Det skal jeg.
Greit. Vi snakkes snart.
Ok, da drar vi.
- Obdusenten? - Hartsfield hadde ingen tannlege.
Hans eneste gode trekk var kanskje bra tenner.
- Moren? - Hennes tannkort stemmer, ja.
Bombegruppen har sjekket huset ditt, og sentret.
- Roseland? - Ja, det var visst vanskelig.
Ingenting har eksplodert i dag, og andre tenkelige mål er sjekket.
Si det.
Tror du han er død?
Ja, det tror jeg.
- Men? - De har funnet en utgang.
En skjult dør i kjelleren, til en tunnel.
Så han kan ha stukket ut.
- Hva har dere? - Ikke noe på DNA foreløpig.
Men kvinnen synes å ha vært død lenger enn mannen.
Det må være tydelig om han allerede kan si det.
Han finner ingen spor av vold på kroppen hennes.
Han venter på giftprøvene.
Jøss, som alle venter på alt. Er det ikke 2000-tallet?
Er du sivilist? Sånt som dette tar tid. Han mistenker gift.
Noe med sammenbitte kjever, sa han.
På videoen virker det som han har klikket.
Da tar man seg ikke tid til å forgifte noen.
En rar greie. Mannen hadde skader i bakhodet-
- men en bjelke falt ned i brannen, så det kan være det.
- Kommer du innom? - Jeg kommer.
- Vær så god. Kvitteringen i posen? - Ja takk.
- Takk for at du handler her. - Ha en fin dag.
Det er Anthony Frobisher. Legg igjen en beskjed.
Det er Josh igjen. Du er to timer for sen! Håper du har en god grunn.
- Hvor er Robi? - Jeg vet ikke.
Kan du ha kontrollen her? Jeg må løpe et ærend.
Robi!
- Det er tomt. - Josh.
Ser du noe uvanlig?
Jeg har bare vært her en gang.
Nei, ikke som jeg kan se.
Vi får hit teknikerne, det kan ikke skade.
Det fantes et teppe her. Det var her for tre dager siden.
Jeg har en i bilen.
- Hva har dere? - Et jævla åsted.
- Er Frobisher cirka 1.85? - Ja, det kan stemme.
- Hvor høy er Brady? - Kortere, knapt 1.75 kanskje.
Chris, det er Pete. Er du på likhuset eller kontoret? Flott.
Jeg trenger høyde på mannsliket på Elm Street. Ja.
Oppfattet. Takk.
Liket i sengen var 1.86.
Og ingen har sett Brady Hartsfields kollega siden eksplosjonen.
- Det lyder sprøtt, men... - Det er ikke umulig heller.
Jeg tror han lever. Han holder seg skjult til han kan slå til igjen.
- Gallaen, tror du? - Halve byen vil være der.
Den andre halvdelen vil være på Roseland for å søke jobb.
- Edmund Mills er lettere å bevokte. - Roseland har 300 rom -
- mange utganger, gata, garasjene...
Ferga. Hadde jeg vært ham, ville jeg slått til mot Roseland.
- Enig. - Helvete. Dra tilbake til stasjonen.
Jeg vil ha din laptop. Sjekk om de kan spore noe han sendt.
Jeg henter den.
Jeg snakker med borgermesteren for å se hva han sier.
- Finnes det noen konkrete bevis? - Nei, men hvis han lever -
- er jobbmessen på Roseland et perfekt mål.
Gallaen er det andre. Folk står allerede i kø der.
Hvis jeg hadde en spesifikk trussel, ville jeg avlyst.
Det holder ikke med en mistanke.
Og Roseland? Skal jeg kaste ut 300 gjester på gata?
- Hvem er allerede der? - Artister, selgere -
- noen VIP-gjester, handikappede.
Jeg sender en gruppe til Roseland og en mindre til gallaen.
- Det blir tynt på begge. - Jeg fikser private sikkerhetsvakter.
Vi trenger all hjelp vi kan få. Et bilde av Hartsfield. Lag kopier.
Hockney sier at du skal blåse i datamaskinen og dra til Roseland.
Hun trenger ekstra øyne, og du har sett Brady.
- Skal de ikke evakuere? - Basert på hva da?
- Gallaen, da? - De tror det blir Roseland.
- Ok, si til dem at jeg kommer. - Vi snakkes snart.
Hva er fred? Er det det samme for dere som for meg?
Fred for meg er å være lenket av djevelen som ler av meg-
- for så lenge jeg ikke vet hvem jeg er, kan jeg aldri være fri.
Hvorfor er du, Romeo?
Fornekt din far, ditt navn, men vil du ikke-
- sverg på at du elsker meg, og jeg er ikke mer en Capulet.
Døm meg ikke, forkast meg ikke! Hør meg! Vis meg veien ut.
Jævla tøv. Det blir ikke karrierekvelden.
EDMUND MILLS KUNSTSENTER
Her! Her borte.
LA HERREN HØRE DEG
- Det er Jerome. Si noe. - Faen.
Jerome, ring meg umiddelbart. Og forlat Edmund Mills, nå!
Det er Holly Gibney. Legg igjen en beskjed.
Ring så fort du hører dette. Han er ute etter menneskene jeg liker.
Er du på Edmund Mills, så gå derfra så fort du kan.
Helvete!
Ok, du er ferdig. Neste.
Armene opp. Din billett?
- Takk. - Ingen årsak.
- Løft på teppet, så jeg får se. - Selvsagt.
- Takk. - Ingen årsak. Neste.
Jeg sa jo at du skulle av gårde!
- Er jeg i fare nå? - Dra til din sønns hus!
Han er ganske kjedelig.
- Det er bedre enn alternativet! - Er det virkelig det?
Hvordan kan jeg dra bort? Du har min bil.
Ring en drosje. Du er flink til å gi råd, ta et råd for en gangs skyld!
Dere fikk et bilde. Jeg tror han er her.
Han er ganske farlig. Hold utkikk, ok?
Ut med armene. Ok, ha det hyggelig.
- God kveld. - God kveld!
Er dere her, så tilhører dere en veldig spesiell gruppe - givere.
- Vi liker penger! - Ja!
Dere tilhører en spesiell gruppe.
Dere er givere til Edmund Mills kunstsenter.
EDMUND MILLS KUNSTSENTER
Det er beviset på deres engasjement for kunst i vårt samfunn, vår skole-
- i en tid da mange ikke verdsetter det.
Men det er viktig for oss, og jeg vil takke dere.
Dere har gjort en svært viktig ting. Jeg hyller dere.
Hyggelig å se dere her.
Vent. Takk.
- Hvordan har du det? Du ser fæl ut. - Jeg har prøvd å ringe deg.
Jeg skrudde av telefonen for å slippe å snakke med mamma.
- Ikke svar når hun ringer. - Det er uhøflig.
Du må vekk herfra. Jeg tror han er her.
Jeg tror han er ute etter folk jeg liker.
Så, du liker meg?
Som en far, ja. Du må vekk herfra.
- Men hvorfor skulle jeg forlate deg? - Kan du gå?
Jerome skal tale der inne.
- Få ham og familien hans ut herfra! - Greit.
Jeg skal introdusere en veldig spesiell ung mann.
Fins det en 17-åring i byen som kan vinne mot meg, så er det ham.
Så jeg er glad for at du skal til college.
Han er den første i en generasjon som skal til Harvard.
Først på fem år i Æresselskapet.
Unnskyld meg?
Brady?
- Jeg skulle hatt solbriller. - Vent!
Mr. Jerome Robinson.
Takk, borgermester. Og takk for at dere støtter kunstsenteret.
Dette er en hjørnestein i styrkingen av byens sentrum.
Takk for at dere er her, og takk for at dere har donert.
Dere har sett utrolige musikere, dansere, poeter, malere.
Nå skal vi se Bridgton skolekor opptre.
En stor applaus for Bridgton skolekor.
Hjelp meg! Hjelp meg!
Hjelp meg! Kan noen hjelpe meg!
- Hjelp meg! - Ring ambulanse, fort!
- Vær så snill, hjelp meg! - Greit.
- Det er Brady. - Hold denne mot såret.
Det er Brady. Brady Hartsfield. Vær så snill.
- Hvor er han? - I en rullestol. Ikke gå fra meg.
- Jeg vil ikke dø her! - Du skal ikke dø. Du klarer deg.
Så du hvor han gikk?
Han har barbert av seg håret.
- Har han barbert hodet? - Han har barbert hodet!
Ikke la ham komme tilbake hit, vær så snill!
Dette lille lyset mitt Det skal få skinne klart
Skinne klart, skinne klart, skinne klart
Overalt jeg går, det skal få skinne klart
Det skal få skinne klart
Overalt jeg går, det skal få skinne klart
Skinne klart, skinne klart, skinne klart
Ikke prøv å blås det ut
For det skal få skinne klart
Ikke prøv å blås det ut
For det skal få skinne klart
Ikke prøv å blås det ut For det skal få skinne klart
Skinne klart, skinne klart, skinne klart
Dette lille lyset mitt, det skal skinne klart
Skinne klart, skinne klart, skinne klart
Jeg traff Hodges. Brady er her.
- Se til å få ut alle. - Hva?
- Se til å få ut alle! Nå! - Er Brady her?
Hallo, denne veien. Ned med dere!
Ned på gulvet!
Ned på gulvet! Ikke rør deg!
- Ned, ned! - Ikke rør deg!
Mike Sturdivant?
Bable-bable!
Ansvarlig for pågripelsen av den beryktede Mercedes-morderen-
- da de hindret ham i å begå ytterligere en grusom handling.
Hvor langt er det å kjøre?
Omtrent ti timer.
Så hva skal du gjøre i dag?
De kommer og henter meg om noen minutter.
Jeg skal ta en liten spasertur i korridoren, så det er bra.
- Ikke sant? - Det er bra.
Jepp.
Det er langt å kjøre.
Ja, det langt å kjøre.
Framtiden venter.
- Takk, Bill. - Kjør forsiktig.
BUTIKKSJEF SØKES
Tiden er inne, Kermit William. Du får dra hjem.
- Du fleiper ikke? - Jeg fleiper ikke.
- Jeg tar dette og henter det der. - Takk, Al.
Kan du stikke innom her litt?
- Er legen der? - Hun er der inne.
Hei.
Du drar hjem i dag. Skal du slutte å komme og stirre på ham?
Ikke sannsynlig.
Veien til sykehusinngangen er steinbelagt.
Se ned på de stenene når du går herfra.
De kommuniserer bedre enn han gjør.
- Kommer han aldri tilbake? - Nei.
Hjernen har samme kraft som et gammelt batteri i en fjernkontroll.
Hvis jeg slår til kontrollen, får jeg igang tv-en, jeg lover.
Hvis noen slår til ham, dør han.
Kan du tenke deg å gå og ta en kaffe?
Dør han, håper jeg du har alibi.
Dør han, kremerer jeg ham selv.
- Du tror at jeg fleiper. - Dessverre ikke.
Et øyeblikk bare.
Jeg vet at du er der inne, for hat henger igjen-
- og hat var alt du hadde.
Det kan få deg tilbake en dag.
Men like sikkert som skatt og julaften-
- så venter jeg og avslutter det.
Farrell, du trengs på barneavdelingen.
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com