Har du noen gang våknet fra en drøm så virkelig at du ikke husker hvor du er?
Dette er veldig likt det.
På college husker jeg at kompisen min Joel og jeg var med på et prosjekt.
De hadde et nytt knark som gjenskapte hva som skjer i hjernen når du dør.
Hypotesen var at hjernen sender ut kjemikalier for å minske dødsangsten,
som psykedeliske kollisjonsputer når du tar skrittet ut i det ukjente.
Mens jeg ventet på min første dose lærte jeg noe viktig om meg selv.
Det viser seg at jeg er livredd for å dø,
men kompisen min Joel trengte pengene.
Vi møttes noen dager senere, men han virket annerledes.
Jeg spurte hva som hadde skjedde, og han sa:
"Virkelighet er et valg, kompis."
Jeg tenkte at han hadde gått fra vettet,
men nå forstår jeg endelig hva han mente.
Jeg tror at alt blir litt klarere,
bare jeg finner lommeboka mi
Her er analysen av Warren-saken. Jeg ringer snart for å få ros.
SEND TRYKK ENTER
- Ralph her. - Har du lest analysen?
- Jeg ser på den nå. - Det virker vanntett, hva?
- Det er jævlig spennende. - Så bra.
Hvis tallene stemmer så har du økt kvartals-inntektene.
- Bare vent til jeg viser Jonas. - Jeg vil gjerne presentere det selv.
Du vet, få litt tid alene med Jonas.
Det kan jeg tenke meg, din kukksuger.
Greit, du har fortjent det. Møtet begynner halv ti.
Ja, halv ti blir utmerket.
I konferanserommet oppe.
Ikke vær forsinket, Frank. Frankie, dette er stort!
- Det var derfor du ansatte meg. - Det kan du ta deg faen på!
- Jeg er glad for at du er på laget mitt. - Jeg også. Vi ses i morgen.
- Gode nyheter? - Veldig gode.
Hvor lang tid tok det?
16 år, bortsett fra de ti årene jeg var hos Newman.
En tredjedel av livet mitt har ført fram til dette øyeblikket.
Warren-saken. Ingen utbetaling?
- Grav dypere, så finner man ting. - Et avvik?
Jeg fant en feilaktig fremstilling.
- Som dreper det? - Mer død enn forsikringstakeren. Les.
"Brannformann Warren. 38 fagforening..."
- Det var en helvetes utbetaling! - Ikke sant?
- Tre pårørende. - De er alle det, Jeff.
Jeg vet det.
Det lyser av deg. Vi burde gå ut og feire.
Nei, jeg skal presentere det for ledelsen i morgen.
Du fortjener en liten belønning. Du skal jo vise meg hvordan man gjør det.
- Det går ikke. Det er tirsdag. - Og så?
Cheryl går på treningsstudioet og så kjøper hun kinamat med hjem.
Det er det jeg ikke skjønner med folk som er gift.
Det er litt vel spesifikt for en kveld uten planer.
Jeff, kom til poenget.
- Vi burde gå ut og feste nå. - Det er tirsdag.
- Brennevindag! - Det finnes ikke.
Det skal bli det. Vi skal gjøre det til vår greie.
Hvis vi tar denne sjansen som vi bare får en gang i livet.
- Tirsdag. - I dag. Dagen er ung og lovende!
Jeff, jeg setter pris på tilbudet ditt, men jeg må være skjerpet i morgen.
- Cheryl lar meg ikke gå ut. - Lyv for henne.
- Si at du må jobbe overtid. - Jeg begynner ikke å lyve for kona mi.
Begynne å lyve?
For faen, kompis! Jeg må ha hørtes ut som en ufølsom dritt
som antok at en advokat som deg ville vri på for sannheten for alles beste.
Hva mener du med "alles beste"?
- Eventyr, min gode herre. - Selvfølgelig...
Eventyr.
Jeg står over.
Ingen is. Glasset er tomt.
Så du har begynt å drikke på hverdager?
Jeg feirer.
Apropos... Tammy og jeg skal kjøpe en kjole til bryllupet i morgen.
I morgen?
- Jeg skal bruke gullkortet. - Det kan du ikke.
- Hvorfor ikke? - Lånet skal betales på fredag.
Skulle vi ikke bruke overtidslønnen din fra forrige måned?
- Vi var jo på spa med søsteren din. - Brukte vi ikke gullkortet da?
Betalingen var forsinket, så jeg måtte bruke lånepengene.
Nå må jeg bruke gullkortet for å betale lånet.
Men jeg trenger en ny kjole til bryllupet.
Hva er galt med de du har?
- Hva var galt med TVen du hadde? - Denne er i 4K.
Hva faen er det?
Det gjør den... bedre.
Jeg skal kjøpe en ny kjole i morgen.
Jeg spør banken om å utsette betalingen.
Du kan bruke gullkortet.
Takk. Jeg går og legger meg.
- Klokka er halv ti. - Jeg er trøtt.
Går du ut med hunden?
- Ta på en genser. Det er kaldt. - Ja.
Ikke på deg, altså.
Kom igjen.
Hei, Jeff! Du, kompis...
Hva med det eventyret?
- Skal vi gå hit? Herregud... - Kom igjen nå.
Jøss...
Å, ja!
- Er dette eventyret? - Det er her det begynner.
Og hvor man får hepatitt.
Min venn, ekte eventyr er ikke renhårige.
Noen ganger må man bli skitten på hendene.
Hallo, hvordan går det i kveld? Det er et flott publikum her.
- Kom! Jeg skal introdusere deg. - Jeg lette etter deg.
Dette er Terry og Nat.
- Theresa. - Og Natalie.
Det høres bra ut. Jeg heter Frank.
En shot!
Nye venner krever en shot.
Frank, du må ta to for å ta igjen. Vi er godt i gang.
- Jeg kommer visst sent til festen. - Du kan ta min også.
- Jeg har ikke drukket opp drikken min. - En til. Bånnski!
Når vi har drukket opp kjøper jeg en ny runde.
- Frank, hva skal du ha? - Whisky med is.
- Det samme. - Jeg blir med.
Red har noe spesielt til meg i baren.
Det høres spennende ut.
- Kan jeg få smake? - Jeg vet ikke.
Det er for ekte menn.
Jeg liker henne.
Neste band til lydprøve!
- Så. - Så...
- Hva jobber du med? - Jeg er advokat.
Advokat?
Er du offentlig forsvarer eller jobber du i et kaldt, upersonlig firma
som heter Reginald, Richter og Satan?
Kald upersonlig ansatt, helt klart.
- Stemmer det? - Å, ja.
Det er ganske fascinerende. Hva slags juss?
Selskapsrett i hovedsak.
Eiendom, banker, livsforsikring tvangssalg og konkurser.
Veldig sexy.
Så du gjør folk hjemløse?
Nei, det gjør jeg faktisk ikke.
Min erfaring er at folk selv forårsaker det.
Ja, alle de menneskene er skikkelige idioter.
Det er ytre omstendigheter,
men hovedsakelig er det at folk lever over evne.
De tar for store sjanser.
Så de fikk som de fortjente?
Man bør ikke pantsette huset for å kjøpe en flatskjerm,
uansett hva huset sies å være verdt.
Jeg vet ikke om du prøver å overbevise meg eller deg selv.
Jeg vet ikke om du bryr deg.
Greit...
Din mening er helt syk, men i det minste har du en.
De fleste sier bare den samme dritten som læreren deres på Berkeley.
Ja vel?
Dette er nesten forfriskende. Menneskelig kynisme er noe jeg trenger.
- Fint å kunne hjelpe. - Men du tar helt feil.
Og hvis jeg hadde trodd at du var overbevist om det,
så hadde jeg nok kastet drinken i ansiktet ditt.
- Det er synd å kaste bort fin whisky. - Heller billig.
Jeg kan ikke sløse. Jeg har funnet en flatskjerm jeg vil ha.
De nye med 4K er visst skikkelig bra.
CHERYL RINGER
- Noen som venter på deg? - Her kommer det drikke!
Jeg er tilbake med drinkene deres.
- Hva skylder jeg? - Det er greit.
- Hva har dere snakket om? - Frank advarte om risikoen ved luksus.
Hans sexy sjekketriks.
Jeg tar faktisk mange sjanser hele tiden.
- Det gjør han. - Hold kjeft!
Jeg er jo ute på en tirsdag.
- Ikke fest for hardt bare, Vince Neil. - Veldig morsomt.
Til mitt forsvar så stilte hun spørsmål, og jeg svarte på dem.
Jeg tror at svarene mine fungerte, gjorde de ikke?
Sånn passe...
Jeg kjeder meg. Jeg vet hvor det er fest. Hvem blir med?
Da drar vi.
Takk.
- Jeg føler meg litt for pent kledd. - Du ser bra ut.
- Folk stirrer på meg hele tiden. - De lurer på hvorfor jeg tok med pappa.
- Hvor er Jeff og Natalie? - Jeg vet ikke.
Jeg tror at de gikk opp.
Det er en fyr der...
Sånt har jeg ikke gjort på mange år.
Har du lyst?
Det er greit hvis det ikke er din greie.
Det er ikke det. Jeg pleide å gjøre det på gamlejobben min.
Det er bare en stund siden. Vi gjør det. Faen heller.
Ok, det er greit.
Er det et sted vi kan sitte og snakke? Folk bare dytter hele tiden.
Det er stoler i rommet der borte. Skal vi gå dit?
Jeg skal bare på toalettet. Vi ses der.
Faen... Unnskyld.
Ja!
Å... hei.
- Vil du være med, kjære? - Du må være han fyren.
Nei, jeg venter bare på en venn. Jeg pleier ikke...
Men ikke bry dere om meg.
Bare sniff i vei.
Jeg heter Frank. Og du er...?
Han fyren, åpenbart.
Ja... Nei, det var ikke sånn jeg mente.
Det er greit. Jeg har vært han fyren før.
Det er jeg som er Aeolus.
- Hyggelig å møte deg. - Er det?
Ja, det er det.
Hvor er vennen din?
Venner, faktisk. Jeg kom hit sammen med noen andre.
Morsomt nok tenkte jeg at to av dem var sammen med deg.
Er dette vennene dine?
Ja... Nei
Vil du ha ei stripe, kjære?
Hvis det er greit for deg, så...
- Føles det bedre? - Ja, mye bedre.
- Det har jeg ikke gjort på lenge. - Hva da?
- Nå kommer jeg visst sent til festen. - Det ble bare sånn.
Jeg vil gjerne kjøpe en til.
Nei, det er ikke nødvendig. Som jeg sa, jeg er ikke han fyren.
- Så sjenerøst. - Det er ikke bare til deg.
Han fyren her må slappe av litt.
Så å sniffe kokain er en god måte å slappe av på?
Vet du hva? Du tar faktisk ikke feil.
Jeg har noe spesielt som kan hjelpe deg med det du sliter med.
Det eneste jeg sliter med er hvor jævla bra jeg føler det nå.
Ikke lur deg selv. Du sliter.
Dette...
...er nok til dere begge.
Hva er det for noe?
Det er...
- ...hallusinogent. - Som sopp?
- Har du prøvd sopp? - Ja.
- Jeg også. - Ja, noe sånt.
Bare se på oss. Vi har alle tatt det.
Ok, jeg er med.
Hva har jeg å tape?
Vi kan prøve hvis du vil, men jeg tok akkurat ei stripe. Jeg er fornøyd.
Er du fortsatt nervøs?
Hvis du er nervøs så gjør jeg det gjerne det med den unge damen.
- Hvordan tar man det? - Jo...
Giveren legger en liten dråpe på tungespissen
og så kysser den mottakeren.
Når tungene deres møtes...
...møtes også dem.
Jeg er med.
- Hva sa du? - Jeg er med. Vi tar en sjanse.
- Hvem er først? - Jeg.
Kom hit, skjønne.
Hold den på tungespissen.
Ser man det...
Det var vel ikke så ille?
Det kommer til å hjelpe deg å finne veien.
Hvor er du?
- Faen også! - Hva er det?
Det er senere enn jeg trodde.
Når kommer det til å treffe?
Det treffer deg som en bølge.
Hva i helvete?
Hva faen skjedde?
Faen.
Å, herregud...
Hva faen?
Hei!
Beklager... Jeg har ikke gjort dette.
Bare så dere vet så har jeg ikke rotet det til.
Nei, det er ingen fare. Jeg skal ikke skade dere.
Jeg trenger bare å låne en mobiltelefon.
Ja, akkurat. Takk!
Hallo? Politiet?
Jeg er venn av familien.
- Kan du kjøre meg til Palm og Gregory? - Aner du hvor du er?
Nei, jeg gjør ikke det.
- Da må du betale på forhånd. - Jævla faen!
- Unnskyld meg? - Ikke deg. Han tok lommeboka mi.
- Faen, glem det. - Nei, vent!
Vær så snill, hør på meg.
Du vil ikke tro meg, men jeg ble dopet ned og ranet.
Jeg vet ikke hvor jeg er og hvordan jeg kommer meg hjem.
Telefonen min er død. Jeg kan ikke ringe etter hjelp.
Om halvannen time har jeg et viktig møte. Jeg kan få sparken.
Jeg forstår om du vil forlate meg her,
men da forlater du noen som desperat trenger din hjelp.
En som kan betale deg dobbelt, bare du kjører ham hjem.
Kom igjen.
Hva hadde Jesus gjort?
Han hadde nok tatt tredobbelt av en idiot som deg.
Ja, avtale. Takk.
Flott.
Det blir 115 dollar, ganger tre.
Vent her. Jeg er snart tilbake.
Faen også! Cheryl!
Sikkerhetslåsen er på.
Cheryl, kan du åpne døra?
Hvor har du vært? Vet du hva klokka er?
Nei, jeg aner ikke.
Jeg vet bare at jeg er sent ute til et veldig viktig møte.
- Jeg har prøvd å ringe deg. - Mobilen er død. Har du penger?
- Har du det? - Jeg har kanskje noe i veska.
Skal du ikke si hvor du har vært? Dette er helt latterlig.
Jeg satt oppe og ventet hele natten. Nå må du gi deg.
- Frank, hva er...? - Har du ikke mer?
Hør her. Jeg prøver ikke å lure deg, men jeg hadde bare 296 dollar hjemme.
Jeg trodde at det var mer, men dette er alt jeg har.
- Til kirken. - Dårlig karma å lure kirken, kjære.
- Spesielt etter den natten du har hatt. - Hva kalte du meg?
En mann i nød slipper å betale. Men sørg for å skjerpe deg nå.
Du har en viktig dag foran deg, ikke vær sent ute!
- Skal du fortelle det nå? - Faen, jeg er sent ute!
- Frank, svar meg nå! - Jeg vet ikke helt, Cheryl.
Jeg jobbet overtid og da jeg skulle gå spurte Jeff om vi skulle spise.
- Jeg var skrubbsulten, så... - Vent nå!
Jeff Ward som slo opp med Marsha for to måneder siden?
- Hvem er Marsha? - Venninna mi fra bokklubben.
Hun var på julefesten og kompisen din Jeff ba meg introdusere ham.
Han ville ikke binde seg, men hun fersket ham med en annen.
Da sa han, "Vi var egentlig ikke sammen." Den Jeff!
- Hvor er klærne fra renseriet? - I vaskerommet.
Vi dro på en bar der vennene hans var. Alle satt der og drakk.
Så dro de med meg på en jævla fest.
- Hvorfor ringte du ikke og inviterte meg? - Telefonen min var død.
Det var sent, og jeg ville ikke være der.
Jeg var alene og ulykkelig. Jeg husker bare at jeg ikke ville være der.
Det neste jeg husker er at jeg våkner i et tomt hus og lommeboka mi er borte.
Ble du så full at du sovnet?
Nei, Cheryl. Jeg ble dopet ned.
Din jævel, du er utro mot meg!
Kjære, vent litt. Ro deg ned!
Så du var ikke sammen med en annen kvinne?
Klærne dine stinker av den slyna!
Vent, Cheryl! Jeg kan forklare.
Herregud, Cheryl!
Frank!
Takk og lov! Du gikk nesten glipp av den store dagen din.
Du skal til konferanserommet umiddelbart.
Kaffe?
- Hva skjedde i går? - Jeg skulle spørre om det samme.
Du forsvant bare. Jeg tenkte at du var ute på eventyr.
Warren-saken. Slå dem flate, kjære!
Gå nå! Eller så dasker jeg deg igjen.
STYREROM
Vent litt.
Jeg vil ikke gjøre det. Gjør det du. Du har noe møkk der.
Er du klar? Slå dem flate.
En, to, tre...
...bruttoinntjeningen for kvartalet og trenden er...
- Bra at du kunne komme, Frank. - Beklager, jeg...
Harris var uansett ferdig.
Ja, ikke noe problem.
Bra. Nå som vi alle er her kan vi vel begynne.
Barney, få bort den tavla.
Så, Frank.
Kan du forklare hvorfor vi måtte vente?
Selvfølgelig.
Jeg beklager veldig at jeg er forsinket. Jeg ble...
...ranet.
- Fy faen! - Går det bra?
- Skjedde det på parkeringsplassen? - Nei...
Det spiller ingen ingen rolle om du gir dem penger. De vil ha blod.
- Hvem da? - Du vet... fattige folk.
Barney, kommer de til å fikse kameraene på parkeringsplassen?
Fungerer de ikke? Tenk hvis noen bryter seg inn i bilen min og dreper meg?
Dere, det spiller ingen rolle.
Det som er viktig er at Frank er uskadd og er med oss nå.
Jeg er litt skjelven, men det går bra.
Sarah?
Vi skal gå gjennom nye saker, spesielt det som du merket for å granske.
"Brannmann døde av hjerteinfarkt hjemme." Warren-saken.
Det virker ganske opplagt at summen skal utbetales.
Men Frank oppdaget noe rart som han skal forklare ytterligere.
Ja, Ralph. Det skal jeg.
Åpenbart var Warren pasient hos Dr. Klein for fire år siden i Glendale.
Han foreskrev en lav dose hjertemedisin
da Warrens EKG viste at han hadde bilyder i hjertet.
- Det står ikke noe om hjerteproblemer. - Når ble diagnosen stilt?
2004, men vi fikk saken 2001.
Hvis hjertefeilen ikke var medfødt, så må vi uansett betale familien hans.
Jeg er enig. Det er bare bortkastet tid.
- Frank? - Ja, på en måte.
Det er... Takk.
Legen diagnostiserte problemet,
men den foreskrevne medisinen gjorde pasienten syk.
- Hva mener du? - Ifølge journalen fra slutten av 2004...
...noen måneder etter diagnosen, gjorde det ham svimmel og kvalm.
- Det gjorde jobben hans vanskeligere. - Fjernet legen medisinen?
- Ikke umiddelbart. - Nå kommer det.
Legen erkjente at medisinen gjorde pasienten syk.
Men i legejournalen frarådet han pasienten å slutte å ta medisinen.
Mr. Warren slutten selv for å beholde jobben.
Veldig interessant informasjon som du har gravd frem, Frank.
Forsikringstakeren fikk en alvorlig diagnose for ti år siden.
Men han valgte da å ignorere legens anbefalinger,
og har selv forårsaket sin for tidlige død.
Det tyder på at mr. Warren har begått selvmord med hensikt,
og det dekker ikke livsforsikringen vår.
Jeg vet ikke om vi kan kalle det "selvmord".
Det tror jeg på alle måter bryter med vår private forsikringspolise.
- Herregud... - Er alt i orden?
Frank, dette er stort. Du er et geni.
Utbetalingen var på nesten fire millioner.
Det eneste vi trenger å betale tilbake er en del av bidragene hans.
Han kan uansett ikke anke nå.
Det stemmer.
Vi kan hevde at han skjulte informasjon for å begå forsikringssvindel.
Vi skal ikke betale tilbake.
- Det er sant. - Vi skal begrave dem i papirarbeid.
Vi skal vise de jævlene at de ikke kan lure selskapet vårt.
- Drit i om han har ti unger. - Alle har slektninger!
Takket være deg får de ikke ett øre.
Pul meg her på søknaden. Jeg er klar.
Bra at du oppdaget dette, Frank.
- Opp på bordet og knull Sarah nå. - Ja, Frank.
Pul henne med den halvtjukke pikken din. Bare kjør den inn.
Vil du knulle Ralph i stedet? Gjør ham til fengselshora di.
Det spiller ingen rolle at vi ødelegger livet til den familien.
At du får din seksuelle tilfredsstillelse betyr ingenting.
Det eneste som betyr noe er at vi beholder pengene.
Vi beholder pengene!
Dette er din store dag. På tide at du får belønningen din.
Du fortjener det virkelig!
Hvordan går det, kompis?
Du stormet ut av møtet som en gal.
Det er noe feil med meg.
Det skjedde noe på festen i går.
- Du er nok bare bakfull. - Nei, det er ikke det.
Jeg fikk et slags stoff av en merkelig fyr som var der.
Av en fremmed? Du har flaks at han ikke dopet og voldtok deg.
Jeg husker ikke noe.
Jeg vet ikke hva han ga meg, men det fungerer fortsatt.
Jeg er høy. Jeg ser og hører ting.
Ting som ikke finnes, men jeg ser det allikevel.
Ok.
Husker du når du tok det?
Det var sent. Klokka var fire eller noe.
For rundt åtte timer siden.
Med LSD ville du vært høyt i fire timer til. Det er helt naturlig.
Det er ikke naturlig, tro meg.
Du skal til et trygt sted hvor du kan roe deg ned.
- Jeg kjører deg hjem. - Nei, kona mi er hjemme.
Hun var ikke så glad da jeg ikke kom hjem i går kveld.
Spesielt at jeg var på fest med en annen kvinne og sannsynligvis ble dopet ned.
Så du når Theresa dro?
Jeg var sammen med Natalie. Jeg så ikke dere på festen.
Kunne han ha villet dope ned henne?
- Hvem da? - Den gamle jævelen! Han ville ha henne.
Du høres paranoid ut.
Hadde du vært i konferanserommet, så hadde du aldri sagt det.
Ok, beklager. Men du må roe deg ned.
Mr. Winter, kona di på linje tre. Det er viktig, sier hun.
Jeg tar den på kontoret mitt.
- Cheryl, kjære... - Kutt ut! Var hun verdt det?
- Hva snakker du om? - Gullkortet har ikke dekning.
Jeg ringte banken og alle kontoene våre er overtrukket.
Håper at du hadde det gøy med den hora, for hun rundstjal deg!
Er alt i orden, kompis?
Nei, alt er ikke bra, Jeff. Jeg fikk...
Jeg fikk akkurat vite at den som tok lommeboka mi stjal hele livet mitt.
- Du må ringe politiet. - Det kan jeg ikke.
Ingen her kan få vite at jeg var ute og drakk og tok narko dagen før møtet...
- Har du det bedre nå, Frank? - Ja, jeg har det strålende.
Du ser litt blek ut. Ta deg fri resten av dagen og dra hjem og hvil.
Det høres bra ut. Takk.
- Men bilen min ... - Akkurat!
- Du ble jo ranet. - Ja, akkurat.
- Jake kan kjøre deg hjem. - Ja.
- Jeg er Jake. Jeg skal kjøre deg hjem. - Takk.
- Jeg heter faktisk Jeff. - Bli bra, Frank.
Trenger noen ekstra dager for å bli bra, det er ikke noe problem.
- Ta den tiden du trenger. - Så sjenerøst.
Du har virkelig fortjent det.
- Vi må finne fyren fra festen. - Vi vet ikke hvem sin fest det var.
- Vi må finne jentene. - Jeg fikser det.
ONSDAG 27. APRIL, KL. 16:42
Hei! Det er deg, jo!
Har du en dollar?
Dessverre ikke. Noen stjal lommeboka mi.
Det er for jævlig. Noen stjal min også.
- Det må være tøft. - Ikke noe problem.
Jeg klarer meg.
Bare hold ut. Hvis du er heldig, så blir du som meg.
Vil du ha en røyk, kjære?
- Hva sa du? - Jeg tilbød deg en røyk.
Unnskyld... Gjerne, takk.
- Du er den femte som kaller meg det. - Og sikkert ikke den siste.
Det er en stor dag for deg.
Vi ses i morgen!
- Var hun der? - Nei. Har du begynt å røyke nå?
- Og vennen hennes som var bartender? - Red? Nei, han var heller ikke der.
De ga meg ikke nummeret, men de skal komme inn senere.
- Du kan vente inne. - Helst ikke.
Jeg sov ikke i natt. Hvis det er greit så dupper jeg i bilen.
- Er du ikke trøtt? - Ikke i det hele tatt.
- Kan jeg få låne laderen din? - Bare slå deg løs.
Faen.
Kom igjen!
Kom igjen nå!
For faen, kompis.
Hvorfor lot du meg sove så lenge?
Jeg...
Jeg må ha sovnet. Beklager...
De burde være her nå.
Ok.
Fy faen...
Skal han bare ligge der, eller?
Natalie!
- Hvor er hun? - Har du ikke sett Theresa?
Ikke siden hun var med deg. Hvor er hun?
Faen også.
- Vi leter også etter henne. - Det skjedde noe i går kveld.
- Hva faen har du gjort med vennen min? - Ingenting. Jeg lover det.
På festen var det en langer som ga oss noe, og jeg fikk blackout.
Da jeg våknet var langeren, lommeboka og vennen din borte.
Noen har tømt hele bankkontoen min, og jeg skal finne ut hvem det var.
Hadde vi komme hit og lett etter henne hvis vi hadde skadet henne?
Vær så snill og hjelp oss.
Ok, som dere vil. Hvordan kan jeg hjelpe til?
Jeg tror at langeren som ga oss knarket vet hva som har skjedd.
Og?
Vet du hvem langeren på festen i går kveld var?
- Er dere purk? - For faen...
Nei, vi er ikke purk. Hvordan i helvete kunne vi være det?
Ok, jeg kjenner ham.
Så bra.
Kan du ta oss med til ham? Vær så snill?
Spenn dere fast.
Kom igjen.
Faen også!
Fin bil.
Skal vi ta min i stedet?
DU HAR KOMMER LANGT, KJÆRE
I DAG ER DIN STORE DAG!
Dere!
- Hei. - Hei på deg også.
Vi har prøvd å finne deg.
Her er jeg.
- Er du virkelig det? - Hva da?
Er du her?
- Nå kødder du bare med meg. - Ja, kanskje litt.
Men du forlot meg her, så det er her du kan finne meg.
- Vennen din Natalie er bekymret for deg. - Hun er en god venn.
Vi prøver å hjelpe henne med å finne deg.
Så søtt.
Vi er høye, ikke sant?
Hvorfor sier du det? Virker det ikke som dette er ekte?
Nei.
Det høres rimelig ut.
Stjernene har vel aldri sett sånn ut?
Stjernene har alltid sett sånn ut.
De synes bare ikke hele tiden.
Jeg har sett på stjerner før. De har aldri sett sånn ut.
Alt du ser er ekte.
Med tanke på det jeg har sett i dag er det en skremmende tanke.
Uansett... I dag er jo den store dagen din.
- Hvorfor sier du det? - Hva da for noe?
- Hvor mye er klokka? - Nesten åtte.
- Det har gått seksten timer. - Siden hva?
Siden jeg tok det der. Jeg burde ha landet for syv timer siden.
- Er du fortsatt høy? - Stopp her.
Richie bor her.
Han er ikke en fyr man kødder med.
Hvis du fortsatt er høy så får du skjerpe deg.
Han takler ikke at narkomane kommer hit. Kan du holde deg i sjakk?
Jeg er ikke narkoman. Jeg fikser dette helt fint.
- Det er under kontroll. - Greit, kompis.
Har dere det bra?
- Kutt ut, jeg har det bra. - Bare hold deg rolig.
Han er kanskje ikke hjemme, men han ligger sikkert lavt etter festen.
Han er nok utmattet etter å ha brukt alle pengene mine.
- Hva gjør du? - Ingenting. Unnskyld.
- Kom igjen nå. - Faen også, jeg er ferdig.
- Ro deg ned, for faen. - Jeg er rolig.
Nå kommer han.
- Hvem er det? - Natalie.
- Hvem er de der? - De er vennene mine. Det er greit.
Vi leter etter vennen min Theresa.
- Faen. - Hva er det?
- Jeg burde ikke ha sagt det. - La meg ta meg av dette.
- La henne snakke. - Jeg tar meg av det.
Hei der?
Faen også...
- Er dere purk? - Nei, for faen heller.
Absolutt ikke.
Er du Richie?
- Nei, jeg er Lamont. - Ok, det er Lamont.
- Lamont, er Richie her? - Kanskje, kanskje ikke.
Men herregud, Lamont... Vi hørte at han ropte.
Vi vet at han er her. Jeg må snakke med ham.
Ok da, tøyter!
Dere ville ha Richie, og her har dere ham.
- Han er ikke fyren. - Drit og dra! Ikke du heller!
Jeg mente ikke noe med det.
Ro deg ned nå.
Mr. Richie...
...var det noen andre som solgte på festen i går?
- Unnskyld? - Festen vi begge var på. Husker du det?
Du solgte meg et gram.
Kola.
Avslørt, tøyte!
Det var jo i går kveld. Selvfølgelig husker jeg deg.
Hvordan går det, kompis? Du hang med vennen min Natalie.
- Blir du overrasket nå? - Avslørt igjen, tøyte!
- Står til, Natalie? - Hei, Richard.
Faen, nå husker jeg.
Men jeg husker ikke den bleike tøyta der.
Ikke min vanlige type kunde.
- Vi leter etter vennen min Theresa. - Kan jeg få se?
Jeg har ikke sett tøyta. Og som svar på spørsmålet di
Jeg håper virkelig at ingen andre solgte på den festen.
- Skjønner du? - Absolutt.
Noen ga kompisen min noe, så hvis du kan hjelpe oss...
Fy faen!
Du har tatt noe jævla bra, ikke sant?
Vet du hva, kompis? Du kan komme inn. Vi kan gi deg noe som tar luven av det.
Det er greit.
- Nå går vi. - Jeg kommer snart.
- Hør nå... - Jeg kommer snart.
- Seriøst? - Gå nå.
Gå.
Det er greit. Jeg klarer meg.
Kan du hjelpe meg? Hva har du?
Kom inn.
Det går an å ta luven av et stoff med et annet stoff.
Bare du vet hvilket stoff du allerede har tatt.
- Hva da? Nå? - Ja.
Det var en dråpe på en djevelskje, og det smakte fryktelig.
Det hjelper ikke meg.
Så skulle jeg kysse... Tungene skulle møtes.
Jeg skulle kysse noen andre så den ble overført.
Jeg vil hjelpe deg.
Men gi meg noe å gå på. Var det noe oppkvikkende, beroligende eller opiat?
Noen ganger er jeg oppe, og så nede. Rask, sakte. Jeg ser syner.
Jeg reiser i tid. Vet du noe om det?
Vi får gjennom hele utvalget.
Jeg gir deg gjerne smertestillende eller beroligende hvis det tar luven av det.
Søsteren min sniffer fortsatt malingspray fra en papirpose.
Hun sikler litt, så hun kan være tilbakestående.
- Det er sånn hun tar luven av det. - Fetteren min er utviklingshemmet.
Skikkelig narkomane kommer til meg, fordi jeg er han jævelen som vet.
Skjønner du?
Bra.
Jeg har alle slags piller.
Jeg har ecstasy, molly, røde og beroligende til deg.
Jeg har også oxy eller moffe.
Jeg har også spiselig cannabis.
Jeg foretrekker dem fremfor å røyke.
Røyking er så jævlig ekkelt.
Man hoster, blir slimete og klærne stinker. Det er ekkelt.
Noen påstår at man ikke kan kontrollere dosene.
Til dem sier jeg, "Drit på deg!" Jeg har jo rett?
Vil du ha kontroll på dosene dine, prøv heroin.
Et stoff man virkelig må ha kontroll over.
Og for en jævla dose. Den er perfekt.
Det er som å bli inntyllet i en deilig, varm og saftig fitte.
Jeg liker fitte.
Noen takler ikke en sånn tripp. De må ta luven av den.
Sykehusene tilbyr metadon. Jeg foretrekker å gå til kjernen.
Helt unik i sin type.
Meth!
Meth har litt dårlig rykte, ikke helt ufortjent. Ikke for sveklinger.
Derfor foretrekker jeg den gamle typen.
Gammel redelig jævla kokain.
Dessverre er det ikke billig. Det er ganske dyre saker.
Men det er ikke noe bedre hvis du vil ha orden på det.
Saken er, kompis, at det er flere hundre måter.
Alt handler om preferanser.
Lamont, ta med vekta hit.
Den jævelen står der.
Hva faen?
Du kommer til å dø.
Hei på deg, din lille rakker! Hvor kom du fra?
Hei sveis!
Der er du.
- Jeg leter fortsatt etter deg. - Jeg sa hvor du kan finne meg.
Men jeg vil finne deg på ordentlig.
- Jeg er jo her. - Du vet hva jeg mener.
Gjør jeg det?
Du vet, som her om kvelden.
- I det virkelige liv. - Ja, her om kvelden.
Var det det virkelige livet?
- Var det ditt virkelige jeg? - Jeg liker å tro det.
Du snakket om folk og de latterlige TV-ene deres,
selv om du selv har en på veggen som du ikke har råd til.
Der ser du! Bare det at du vet det sier meg at du ikke er ekte.
Da har vi det til felles.
Nei, sånn er det ikke... Jeg sa det, men ikke fordi jeg ikke tror på det.
Hvorfor sa du det, da?
Sannsynligvis fordi jeg trodde at du ville at jeg skulle være en sånn fyr.
Hvorfor?
Fordi... det er fyren jeg ønsket at jeg var.
Fortell mer om ham.
Han er en bra fyr.
Han er det.
Han...
Han gjør noen feil innimellom, men...
Han prøver alltid å rette dem opp.
Men han vet ikke alltid hvordan.
Hva slags feil da?
Er det det dette handler om?
- Du synes at jeg lurte familien. - Det er dine ord.
Jeg gjorde bare jobben min.
Jeg fortjener ikke å bli straffet.
Universet straffer deg ikke.
Noen ganger styrer det deg gjennom problemer bare for å oppnå en ting.
Hva da?
Harmoni.
Bare du er oppmerksom.
Det som virker kaotisk er bare universet som skriver seg selv.
Det hjelper deg å finne din vei.
Det var det han fyren sa. Aeolus. Han sa at jeg ville finne veien min.
- Var det derfor du tok knarket hans? - Jeg tror det.
Hvorfor i helvete tok du knarket?
Hva har jeg gjort?
- Du stjal fra en langer, idiot! - Jeg har ikke stjålet noe.
For faen!
Gi tilbake knarket, din jævel!
Du tok knarket hans, Frank!
Hva faen feiler det deg? Betalte du for det?
- Jeg har ikke lommebok. - Du drepte oss, din dritt!
Han nærmer seg. Faen også!
- Beklager, vi skal betale for stoffet. - Faen ta dere!
Hva gjør du?
Helvete!
Hør her, bare la meg forklare.
Vær så snill, ikke skyt. Jeg ser at vennen min har opprørt deg.
I rusen kan han ha glemt å betale for stoffet han skulle kjøpe.
Ingen i kjøretøyet visste om denne overtredelsen, som vennen min her.
Han har hatt en tøff dag på grunn av et ukjent stoff.
Men viktigst av alt...
Vi betaler deg gjerne for knarket som vennen min utilsiktet glemte å betale.
Takk og lov. Da var alt bare en stor misforståelse.
Vi fikk inntrykk av at vi må drepe sånne idioter som dere.
Nei, det er ingen idioter her som trenger å bli drept.
Men fakta er...
Jeg vet at tid er penger. Penger er tid, så jeg vil betale deg tilbake.
- Og dessuten fyrte du av to kuler. - Minst.
Vi runder av til fire. Kuler er dyre, så du skal få noe for dem.
Hvor mye for å løse alt dette?
237 465 dollar.
Avrundet.
Så...
Ok da.
Da han stjal stoffet tenkte jeg: "Jeg må nok drepe idioten."
Enten har han et psykotisk anfall eller så skal han rane meg.
Jeg går og henter pistolen for å lære idioten en lekse.
Men når jeg snur meg har han stukket av med hele lageret mitt.
Vær så snill, vent!
Jeg vet ikke hvordan den lille dritten slapp unna, men det skal ikke skje igjen.
Det kan jeg ikke love.
Ok...
Frank.
Hvor er knarket mitt, gutt?
Jeg er beklager, men det vet jeg ikke.
Jeg aner ikke.
Ok da.
Hør her.
Jeg vet at dere ikke har penger til å løse dette.
Men siden du tok med disse idiotene til å begynne med,
så holder jeg deg ansvarlig. Forstått? Du er den første som ryker.
- Vent, jeg kan fikse pengene! - Ja vel? Har du allerede solgt stoffet?
- Jeg vet ikke hvor det er. - Drit i det her.
Men jeg kan fikse pengene. Vær så snill, ikke skad henne.
Ring kona mi. Foreldrene hennes er rike investorer.
De har masse penger. Kona mi kan komme hit med løsepengene.
Løsepenger? Jeg holder dere ikke som gisler.
Du stjal fra meg. Jeg er offeret her!
Absolutt, selvfølgelig. Og derfor skal vi betale deg.
Bare gi meg telefonen min så skal jeg ordne det. Jeg lover.
Lamont ringer. Forstått?
Ingen dumheter som å tilfeldigvis ringe politiet.
Jeg lover.
- Hva er koden din? - 6969.
- Er du tolv år? - Nummeret på matkortet mitt på college.
- Hva heter kona di? - Er du inne på kontakter?
Ja, jeg er inne på... Jeg vet hvordan man bruker en telefon.
Beklager... Hun heter Cheryl.
Det ringer.
- Ingen dumheter nå. - Jeg lover.
- Hva faen vil du? - Cheryl, takk og lov!
- Hvordan våger du å ringe meg? - Kjære, slutt å skrike nå.
- Vet du hva klokka er? - Jeg vet at det er sent.
Du må gjøre meg en stor tjeneste. Det handler om liv og død.
- Ekteskapet vårt er over. - Bokstavelig talt.
- Vi har ikke sex lenger en gang. - Hold kjeft, kjære! Hør nå.
Du må ringe foreldrene dine og be dem om 240 000 dollar.
Ikke spør hvorfor, men hvis jeg ikke får dem snart vil folk...
Din jævla idiot! Lykke til!
Kjære?
Cheryl?
- Hun la på. Jeg ringer opp igjen. - Drit i dette!
Vent! Jeg ringer henne igjen.
- Nei, vent! Ikke gjør det! - Frank, tiden er inne.
Du, Richie!
Jeg er her.
Kult at du er her.
Du, Frank!
- Du har visst hatt en stor dag. - Hva gjorde du med meg?
Hvilket jævla stoff er det?
Tror du fortsatt at du er høy? Frankie, kjære. Du er forvirret.
Hva i helvete skjer? Er noe av dette på ekte?
- Hvorfor gjør du dette? - Du kommer til å ordne alt.
- Hva for noe? - Harmoni, kjære. Harmoni.
Faen ta deg og den jævla harmonien! Folk er i virkelig fare akkurat nå.
Vent litt, jeg er i øyeblikket. Dette er ikke nå.
Jeg skal løse det. Natalie og Jeff er her på festen nå.
Hvis jeg advarer dem så kommer det ikke til å skje.
- Frank! - Hva er det?
- Tror du at du er her nå? - Mer viss-vass.
Se på ansiktet ditt, hvor ødelagt det er.
Du kan ikke endre på det som allerede har skjedd.
Frank, kom hit. Du må sette deg ned.
Nå må du faen i meg sette seg.
Faen...
Du er nesten der.
Universet prøver å fortelle deg noe.
Du trenger bare å være litt oppmerksom.
Hva i helvete...?
- Er det lommeboka di? - Selvfølgelig.
Den kommer du til å trenge.
Ok.
Vennene mine er i stor fare akkurat nå.
Jeg ber deg.
- Jeg trenger hjelp av deg. Vær så snill... - Hva tror du vi har gjort i hele dag?
Du må innse når folk prøver å hjelpe deg, kjære.
Kjære.
- Kjære. - Kjære!
Ok, folk som deg.
Folk som deg.
Hva skal jeg gjøre? Vær så snill, si hva jeg skal gjøre.
Bare hør.
Høre på hva da?
Hei, kjære!
Det var ditt signal om å stikke.
Lykke til, Frank!
- Hei, kjære! - Hva heter du?
- Hva skjedde med ansiktet ditt? - Jeg skal vise deg. Sånn!
Ok, onsdag.
Så det er i morgen tidlig. I går, mener jeg.
I morgen etter festen, men i går etter i dag.
Så det er i morgen akkurat nå. Jeg skjønner.
Hvorfor er jeg her? Ikke tenk for mye nå, Frank.
Hva har jeg? Hva viser dette meg?
Hva har skjedd allerede?
Ok.
Har du gått deg bort, kjære? Trenger du hjelp?
Husker du meg?
Ja, du var i baren i går kveld.
- Jeg husker deg. En røyk? - Nei. Har du tid et øyeblikk?
Jeg trenger din hjelp. Jeg lover å kompensere deg.
Fin klokke. Fungerer den?
Ja, du. Ja, ja.
- Hva faen er det der? - Hvor fikk du klokka fra?
Jeg kan ikke forklare det nå, men du må stole på meg.
Snart banker noen på døra og ordner alt sammen.
Faen.
- Drit i dette! - Vent nå!
Din frekke slyne.
Hva faen er det?
Pengene dine.
Gå og se!
Det var som faen!
Jeg vil aldri se dere igjen, jævla svin.
Vent, Natalie!
Natalie, vent litt!
Bare vent litt.
Beklager, det var ikke meningen å dra deg inn i dette.
Du må gjøre meg en stor tjeneste. Hvis du ser Theresa, så be henne ringe meg.
Vær så snill.
Skjønner du ikke hvilken katastrofe av et menneske du er?
Du fikk oss nesten drept.
Jeg døde nesten. Og for hva?
For at du skulle finne lommeboka di?
Du vet at banken kan erstatte kortene dine?
Så hvorfor skulle jeg la bestevennen min ha noen kontakt med deg?
Men du tenkte ikke, for det eneste det du bryr deg om er det du vil ha.
Natalie?
Theresa?
Hvor i helvete har du vært?
Jeg møtte en fyr på festen og mobilen min døde.
Jeg sov i bilen som en hjemløs.
Er det fyren fra baren?
Hva har skjedd med ansiktet hans?
Jeg orker ikke... Hopp inn, så forteller jeg.
Vi kan dra nå.
- Slipper du meg av på kontoret? - Et raskt spørsmål.
Hvor fikk du pengene fra?
Jeg pantsatte huset igjen,
trakk over kredittkortene mine
og tømte alle kontoene mine.
Mens vi var bundet fast skrev du under på papirer for å pantsette huset,
løste inn sjekken og lot en uteligger levere pengene.
Ja, en hjemløs.
Noe sånt.
Hvordan i helvete gjorde du det?
Jeg betalte ham 10 000 rett ut av veska.
- Han er en ærlig fyr. - Uteliggeren er en ærlig fyr.
- Den hjemløse. - Den hjemløse. Unnskyld...
Du snakker om ham som om han er den vanskelige delen å forstå.
Vel, det er vel den eneste biten som jeg kan forklare.
Greit.
- Hva gjorde du med knarket du stjal? - Aner ikke.
Jeg husker ikke en gang at jeg tok det.
- Kommer det til å skje hele tiden nå? - Nei, jeg...
- Jeg tror ikke det. Jeg har skjønt det. - Da så.
Beklager, men det er over nå.
- Bilen min er ødelagt. - Jeg skal betale deg...
- Du har ikke penger til det. - Ja, det er sant.
- Jeg kjører deg til kontoret. - Takk.
Så drar jeg til en bar og drikker til alt dette utgjør en mening.
Du kan gjerne bli med, men jeg tror at du har en del å finne ut av.
Du må virkelig ordne opp i dette. Jeg vil at du forklarer det for meg.
Det kan jeg også trenge.
Vent!
Hva vil du ha?
En underskrift.
Og en oppdatering om forsikringspremien.
Hva er dette?
Hvert tredje år må alle ansatte se over sine forsikringer
og oppdatere mottakerne. Du har vært her i seks år nå.
Gratulerer.
Du er nå kvalifisert til en platina helse-og livsforsikring.
Hva er det?
Det er premiumforsikringspakken for langtidsansatte.
Den har lavere egenandel, bedre helseforsikring
og en livsforsikring på fire millioner for familien din.
Det er bare for bedriftsledere. Høres ikke det bra ut?
Hva trenger jeg å gjøre?
Nederst fyller du bare ut navnene på kona di, barna dine og foreldre
eller noen du vil skal få pengene.
- Kona mi, altså? - Ja.
Flott.
Du, Helen...
- Jo, Helen... - Kona di har lagt igjen en beskjed.
Kan du lese den? Jeg har dundrende hodepine.
- Det passer seg ikke. - Vær så snill, Helen, jeg ber deg...
Du er så sutrete.
"Frank, din syke fan."
"Banken fortalte hva du gjorde."
"Håper at du har det gøy med pengene og den nye lille hora di. "
"Pappa hadde rett om deg."
"Jeg flytter til foreldrene mine i New York. "
"Håper pikken din faller av."
"Ser deg i retten, din jævla dritt." Cheryl."
Det er helt rimelig.
Jeg har vært gift lenge.
Når jeg gjør feil hjelper det meg å innse
at jeg vil ordne ting, selv om jeg ikke vet hvordan.
Er det alt som trengs?
Jo, men man må gjøre det også.
Bare ord holder ikke.
Akkurat.
Fine blomster. Feirer dere noe spesielt? Har du bursdag?
Nei, de er fra Mr. Jonas. Det er den nasjonale sekretærdagen.
Han er en så god sjef.
- Var ikke det i går? - Nei, det er i dag.
Jeg så en plakat om det i går.
Det var nok en påminnelse om å gjøre noe fint for noen.
Det var ikke i går. Det var i dag.
Det er i kveld.
Denne lå i mappa.
Det ble liggende i konferanserommet.
Jeg har ikke en penn.
Universet bistår.
Greit.
Har posten allerede gått i dag?
De hentet den akkurat, men du rekker hvis du skynder deg.
- Jeg vet hva jeg skal gjøre. - Det må føles fint.
Gratulerer med den nasjonale sekretærdagen!
- Vi foretrekker administrativ assistent. - Greit.
Mike.
Frank! Jøss, hva har skjedd med ansiktet ditt?
Jeg sa jo at jeg ble ranet.
- Igjen? - Ja, noe sånt.
Er dette den nye forsikringspremien din?
Jeg er ikke ferdig ennå.
- Den er helt topp. - Jeg må bare avslutte.
Den...
- Vi trenger å ta en alvorsprat. - Jeg er enig. Vi kan...
Hør på meg, din lille kukksuger. Jeg vet ikke hva du planlegger,
men hvis noen prøver å løse inn premien,
så kommer jeg til å slå tilbake med alle advokatene jeg har.
Jeg kommer til å bestikke dommeren og endre lover.
Helvete fryser over før vi betaler en eneste krone.
Mr. Jonas.
Du vet, Frank...
Jeg vet at du har hatt det tøft. Det ser ut til å ha tæret på deg.
Jeg skal gi deg en sjanse.
Riv premien og kom på jobben som vanlig i morgen
eller skriv under på den, som absolutt ikke forandrer en ting.
Bortsett fra at du må levere inn oppsigelsen din.
Idiot!
Jeg trodde at det var vanskeligere.
Å gjøre det rette virker alltid så vanskelig.
Men når tiden er inne for å gjøre det, så føles det naturlig.
Universet vet hva det vil ha. Det vil ha balanse.
Å motstå det gjør livet kaotisk, men når man slipper taket,
om det man tror man vil ha eller tror man trenger,
så blir alt så klart.
Selv det veldig vanskelige blir lett.
Hold ut, kompis. Jeg er på vei.
Hele livet består av valg. Hvem du gifter deg med,
hvordan man kler seg, jobben din, og hva du spiser til frokost.
Alle valg har sine konsekvenser og belønninger.
Men innimellom gjenspeiles ikke alltid formålet i valgene våre.
Frank?
Noen ganger gjenspeiles formålet i andres konsekvenser.
I dag aksepterer jeg min rolle i universet.
Jeg er skjebnens hammer, og jeg skal gjenopprette balansen.
Frank!
Dette er min store dag.
- Faen! - Uventet vending.
Se opp!
- Hei på deg. - Hei på deg også.
Jeg har lett etter deg.
Her er jeg.
Har du endelig funnet ut av det?
- Ja. - Det tok sin tid.
Jeg innså at tiden er et mer relativt konsept enn jeg trodde.
Det tok sin tid.
Jøss, stjernene ser uvirkelig ut.
Han var på vei over for å hjelpe til,
og for å se om noen hadde blitt skadet.
Jonas kom fra ingensteds.
Han hadde ikke en mulighet til å se det.
Jeg beklager det som skjedde med vennen din.
Vi kjente at idioten stinket av sprit. Vi skal sørge for at han betaler.
Han har uansett systemet på sin side.
Han trenger nok bare å ta et par kjøretimer.
Det jevner seg vanligvis ut til slutt.
Man får det man fortjener.
Norske tekster: Anders Svendsen