לא. עכשיו זה ברור,
זה בלתי אפשרי לשמור על השקט עם החלאה הזה בסיליוס.
מלחמה היא בלתי נמנעת.
אתה כבשת את השוק.
מה יקרה אם פשוט אעביר לו
את ההיכל שכל כך מגיע לך?
הוא ידרוש יותר
אם אתן לו סנטימטר עכשיו, הוא ירצה עוד קילומטר, ואז את ראשי.
לא ארשה שמישהו יתעסק עם הסלג'וקים הגדולים בנוכחותי.
אתה צריך לקבל את הצעתו של בסיליוס, הוד רוממותו.
מה זאת אומרת?
אמרתי שלא אעשה כרצונו.
אתן את חיי עבור אסליהאן חאתון.
אבל לא סנטימטר מאדמות הסלג'וקים.
בטוהאן, אחד מלוחמי האלפס של אורל,
הלך לראות את בסיליוס לפני שמת אתמול.
המטרה הסופית שלו היא לא להשתלט על השוק,
אלא לשטוף את האדמות הללו בדמנו.
הוא לא מסוגל לסבול לראות אפילו אוהל טורקמני, קל וחומר שבט שלם.
הוא לא יכול לפתוח במלחמה בעצמו משום שהוא פוחד מהשליט.
אז הוא מתגרה בנו.
הוא מחכה שאנחנו נפתח במלחמה.
אני יודע את כל זה.
עם זאת, אתה מוכרח להעמיד פנים שתעשה את מה שהוא רוצה
כדי להציל את אסליהאן חאתון.
מה אתה מתכנן, ארטואורול?
אם מישהו יודע היכן נמצאת אסליהאן,
זה בסיליוס, ללא צל של ספק.
אנשיי איתרו אותה.
יש להם מושג טוב איפה היא.
אם תקבל את הצעתו של בסיליוס,
הוא ישלח את חייליו כדי להשיב את אסליהאן חאתון,
והחיילים הללו יובילו אותנו אליה.
ארטואורול ביי.
מה אם לא נצליח למצוא אותה?
מה אם בטוהאן לא סיפר לבסיליוס היכן נמצאת אסליהאן?
בסיליוס ודאי הלך על בטוח, הוד רוממותו.
אל תטעה.
אצא לדרך לפני הזריחה.
חכה לחדשות הטובות ממני בשוק.
אחכה להן, ארטואורול ביי.
ברגע שכל זה ייגמר,
אגיד לסולטאן שעלינו לכבוש את קראצ'ייסאר.
אומר לו ששלום כבר איננו אפשרות.
אומר לו ש...
הדרך היחידה שננצח היא אם עליאר ביי וארטואורול ביי
יתאחדו יחד.
אני רשאי להיכנס, אדוני?
היכנס.
אז מה קרה באוהל?
לא נכנסתי פנימה.
אך הפגישה הסתיימה.
עם זאת...
דבר.
לוחמי האלפס של אג'ר ביי הוציאו משהו מהאוהל בחשאי.
לא הצלחתי לראות מה זה
אבל זה היה עצום.
הם בטח זוממים משהו.
אתה צריך לגלות מה הם לקחו.
עקוב אחריהם.
הפוך כל אבן.
אנשים, הגיע הזמן למלחמה, תתכוננו.
למה אתם מחכים? קדימה.
הוא ככה כל היום.
הוא מאמן את אנשיו, כביכול.
אבא. -בן שלי.
אתה מפקד עכשיו?
לא, אני ביי, אבא.
ומה אתה עושה?
מאמן את אנשיי, אבא.
הוא נוזף באנשיו כל היום.
לא שמעתי על אימונים כאלה.
אבל זה מגיע להם.
רוצה שאלמד אותך איך ביי אמיתי מאמן את אנשיו?
ראשית, עליך לנסוך בהם אומץ.
איך, אבא?
בוא לפה.
קדימה. בשם האל.
הנה.
הרם את חרבך כעת.
אנשים.
אנשים אמיצים שלי.
צעדנו שלובי זרועות,
איתרנו את אויבינו והרווחנו את שמנו
על אף הרי הפלדה המתיכים.
וכששמותינו נחקקו בסלע,
והיינו מלאי אמונה,
הושטנו ידינו לשמיים
וכל העולם רעד.
השמש הייתה כידוננו, והשמיים אוהלנו.
ואז אמרנו כך,
צדק עד תום.
חופש עד תום.
מי אנחנו?
קדושים מעונים המתים למען מטרתנו.
גברים אמיצים הפועלים למען סדר בכל העולם כולו.
אנו טורקים, מאמינים אדוקים באסלאם.
אנו טורקים.
זהו.
ככה מעודדים את אנשיך.
עליך לומר להם מדוע הם נלחמים,
מהיכן הם באים,
ולאן הם הולכים.
הבנת?
קדימה, תמשיך לאמן את אנשיך.
טורקים אמיצים שלי.
שתה זאת, ביי.
תודה לך.
סלאם עליכום.
עליכום סלאם. -עליכום סלאם.
אנו הולכים למצוא את אסליהאן.
גילינו את המיקום המשוער שלה.
בעזרת השם, נצליח להשיב אותה בבטחה.
בעזרת השם.
טוב מאוד.
אתה תשתדל להתאושש בהקדם האפשרי, עליאר ביי.
אנשינו צמאי כיבוש.
אם אוכל רק לקום ולהחזיק שוב את נשקי,
הרבה ניצחונות ממתינים לנו.
אם היה זה כל אדם אחר עם פציעה שכזאת,
הוא לא היה מסוגל להתאושש, עליאר ביי.
אך אתה אדם חסון.
אתה ודאי תתאושש במהרה.
אני מקווה.
תמיד התפללתי...
לאלוהים שלא ייקח את חיי
לפני שימצא אותי ראוי להגיע לגן עדן.
נראה מה יקרה כשאעזוב את העולם הזה.
איבן ערבי תמיד אומר כי הגורל מגן עלינו מפני מוות.
ביי.
יש לך אורח.
סלאם עליכום.
עליכום סלאם. -עליכום סלאם.
סוף כל סוף אנו נפגשים.
תהיה מוכן לקבל אדם עני כמוני כאורח?
לכבוד הוא לי.
בבקשה.
לא קל לצעוד.
לצעוד בדרך הנכונה זה אפילו קשה יותר.
ואדם הכי זקוק לצועדים לצידו.
אתם ברי מזל שמצאתם כאלו שותפים לדרך.
אללה אומר כך בסורת אאל עמראן,
"אתם המאמינים,
עמדו מול הקשיים שיתגלו בפניכם בדרכו של אללה.
התאחדו מול הכופרים
והראו להם כי אתם חזקים וקשוחים יותר מהם.
אל תהססו והמשיכו ללכת בדרכו של אללה.
הימנעו מאי ציות לאללה
על מנת שתגשימו את חלומותיכם ודעו ממה אתם חוששים."
התברכנו לשמוע את מילותיו הקדושות של אללה.
האל שלח לנו את הקוראן בכדי להעביר לנו מסר.
אולם המוסלמים מתקשים להבין את הקוראן.
אך האל אומר כך בספרו הקדוש,
"ישנו מספר עצום של סימנים
המעידים על עצמתו וגדולתו של אללה,
כמו בריאת השמיים והארץ,
ובזריחה ובשקיעה של היום והליל.
ורק הנבונים מסוגלים להבין סימנים אלו".
בעזרת השם, שנוכל אף אנחנו להפוך לנבונים.
בעזרת השם.
הוד קדושתו מצווה כך בספרו הקדוש, ופונה אל נתיניו,
"אללה נענה לתפילותיהם של נתיניו כך,
בין אם גבר או אישה הנכם,
עבודתכם לא תיוותר ללא תגמול.
אתעלם ואסלח לעוולות
של אלו מבינכם
שיהגרו בשם אמונתם,
אלו שיירדפו בגללי,
אלו שיעמדו כופרים בשמי
ואלו שייהרגו במאבק מול הכופרים.
לא רק זאת, אעניק להם אף את השמיים, שם המפלים שוצפים.
וכך, הם יבואו על שכרם בנדיבות בנוכחות אללה.
ודאי הוא כי השכר הטוב ביותר הוא זה הניתן בנוכחות אללה."
מה שאני אומר, לוחמים גדולים,
זה שכל סבלכם אינו לשווא.
ואתם תבואו על שכרכם בבוא העת.
ממש כפי שהזרע סופר את הימים עד שהוא נובט,
גם אתם תספרו את הימים עד תחייתכם מחדש.
יום אחד,
הזרע יינבט ויצמיח עץ דולב ענק.
והוא יהיה כה גדול
שכל העולם ינוח בצלו.
עם כל כך הרבה אויבים ורודנים, כיצד נוכל לצמוח, אדוני?
הוד קדושתו אומר כך בסורת אל עמראן,
"אל תתפתו לשגות בראותכם
כיצד הכופרים מתהלכים על אדמות אלה בחופשיות שכזאת.
שכן אושרם בעולם הזה יהיה שטחי וקצר.
וסופם להגיע לגיהינום."
איזה מקום מפחיד הוא הגיהינום.
הגורל גומל לקנאים.
קנאות מפיכם, מלבכם...
מחרבותיכם, ומראשכם.
ומארטואורול ביי, הביי של כל הביי.
פתח את הדלת.
אמרתי, פתח את הדלת.
אני רוצה לדבר עם במסי.
הלנה.
הלנה. הלנה.
אל תציבי אותנו במצב לא נעים, גבירתי.
הלנה.
במסי. במסי.
אדבר עם המושל בסיליוס.
אני אוציא אותך משם.
חכה לי.
אחכה לך, הלנה. אחכה לך.
הלנה.
במסי, מה?
עכשיו תקשיב לי, טורקי.
לנשים יש דרך לדפוק אפילו את האמיץ שבלוחמים.
חתיכת בהמה. מה אתה יודע על אהבה?
יש לי הרבה אחים.
לא, לי יש אח.
שמו דויאן.
הוא אמר לי פעם שאהבה לא מחלישה אדם.
היא מגנה עליו.
איש חכם.
לא.
הוא לא כל כך חכם.
למען האמת, הוא קצת רכרוכי.
וקצת חסר שכל כמוני.
עם זאת, אנו לא רואים נשים כשטן, כמוך.
לא אני ולא אחיי.
נשים הן יקירותינו.
הן אהבתנו.
הן האימהות שמגדלות גברים אמיצים.
וגן העדן שוכן מתחת לרגליהן של אמהותינו.
איזה טעם יש לנו בלעדיהן?
בסוף אתה תבין אותי.
אבל זה יהיה מאוחר מדי.
בחלומות שלך.
מי יודע איזה מעשה מטופש עשית לה שבגללו היא דפקה אותך.
ואתה עדיין מריר לגבי זה.
אוי לא.
מה נעשה?
תעשה משהו.
למה אתה מחכה? לך תגיד לארטואורול ביי.
לך תגיד לו שהם כלאו את במסי. הוא מוכרח לבוא.
הירגע.
מה אם הם יוציאו להורג את במסי?
תפסיק להתגרות בגורל.
הוא לא עשה דבר שדינו מוות.
אלך לנסות לתחקר את החיילים.
נראה איפה הוא וכמה זמן הוא יישאר שם.
מה אגיד לארטואורול ביי? תן לי לפחות לגלות את האמת.
חכה.
תן לי לטפל בזה. אני יודע איך לגרום להם לדבר.
הקשב.
קולו של הזהב הוא הקול הטוב ביותר בעולם.
אף חייל לא יוכל לסרב.
ברוכה הבאה, הלנה.
באתי הנה כדי לדבר על כליאתו של במסי, המושל בסיליוס.
אז...
את כאן בשביל במסי.
הלוואי והיית רואה גם את כמה מסוכנים הם הטורקים, הלנה.
במסי...
לא מתכוון להרע.
הוא הציל את חיי.
ואתה זרקת אותו לכלא רק משום שדיבר איתי.
רק שילמתי לאדם שחבתי לו, זה הכול.
נכון.
הוא הסתובב סביבך יותר מדי.
וזה הרגיז אותי.
בנוסף...
אף אחד לא מעז לגרום למהומה
במצודה שלי ולפגוע באנשיי.
כלום לא יכול לקרות מלהסתובב סביבי.
אני סובלת אותו אך ורק כי הוא הציל את חיי.
בנוסף...
אני...
את מה?
חשבתי על ההצעה שלך, בסיליוס.
ומה החלטת?
אנשא לך.
זה עושה לי מצב רוח טוב.
עשית אותי מאושר, הלנה.
אבל אני צריכה שתעשה משהו.
שחרר את במסי. ואם הוא יחזור לפה,
תוכל להעניש אותו בכל דרך שתרצה.
אם לבך הטהור יהיה שקט,
אז אשחרר בשמחה את רועה הכבשים הזה.
דיברתי עם חייל.
בית הכלא נמצא שבע קומות מתחת לאדמה.
ישנה רק כניסה אחת.
זה בלתי אפשרי להיכנס לשם.
איננו יכולים לחכות יותר.
עלינו ליידע את ארטואורול ביי.
החייל אמר שאם היו זורקים אותו לשם,
הוא בחיים לא היה יוצא. מה נעשה?
אם זה המקרה,
אז ארטואורול ביי יחלץ אותו בכוח.
ברוך השב, ביי.
תודה, גונקוט.
איפה ראית את הסוס של אסליהאן? -ממש בתחתית העמק, אדוני.
אנו יכולים לתצפת על הדרכים והשבילים
שיורדים לעמק אם נחזיק בשתי עמדות אלה.
אנשיו של בסיליוס ודאי יעברו
באחת הדרכים הללו כדי להשיב את אסליהאן חאתון.
סמסה.
גונקוט.
שניכם תתצפתו מהגבעה שם.
טורגוט ואני נתצפת מהגבעה הזאת.
בסדר, ביי.
כרצונך, אדוני.
הלנה.
ידעתי שתבואי.
אל תשימי לב לאיש הזה.
הוא משוגע, מטורף. דברי רק איתי.
דיברתי עם המושל בסיליוס.
הוא הסכים לשחרר אותך.
אתה יכול לחזור.
שאלוהים יברך אותך.
ידעתי שלא תעזבי אותי בחור הזה.
יש עוד משהו שעליי לומר לך.
תאמרי, בבקשה.
לא תוכל לחזור למצודה.
מה?
אינך יכול לחזור יותר למצודה כדי לראות אותי.
אני מתחתנת עם המושל בסיליוס.
הטקס ייערך בקרוב.
אמור לארטואורול ביי
שאני אסירת תודה על כל מאמציו בשמי ובשם אבי.
ואתה, הינשא לאישה מהשבט שלך.
ותמצא אושר.
מי ייתן ואלוהים יגן עליך, במסי.
הלנה.
הלוואי והיית משאירה אותי פה להירקב.
מוות יהיה כמו דבש עבורי.
כעת כשאמרת את כל זה,
את הפכת לכלאי.
במסי...
תן לי ללכת.
שומרים, פתחו את הדלת.
מה יש, טורקי?
האישה שנתת לה את השמיים הותירה אותך להירקב, מה?
אמרתי לך שנשים הן השטן בהתגלמותו.
תראו אותך, עבד לשטן.
אפילו אש הגיהינום לא תוכל להציל אותך מהשטן ההוא.
אפילו אני מרחם עליך כעת.
סתום את הפה.
תסתום.
או שלא אהיה אחראי למה שיקרה.
סתום את הפה.
הנה תשובתם, אדוני.
"בוא לפני השקיעה והשוק יהיה שלך.
נדבר בהרחבה למען השקט
ונאכל יחד ארוחת ערב".
כעת המושכות בידיי, אמיר סאדטין.
כעת כשהמושכות בידיי, אגרום לך להתחנן.
אגרום לך ללקק את דם הטורקים ממגפיי.
השוק יהיה מותם
של כל הטורקים, כולל ארטואורול.
לך תוציא את אסליהאן מהחור ההוא ותביא אותה לפונדק.
כן, אדוני.
אלוהים.
תודה לאל שהוא בסדר.
איך זה ייתכן?
למה הם תפסו אותו?
ולמה הם שחררו אותו?
הם ודאי עשו טעות.
כשהם הבינו אותה, הם ודאי שחררו אותו.
משהו לא מסתדר.
לך מפה.
אם אראה אותך פה שוב, תחשיב את עצמך כמת.
בוא ניקח את הארגזים פנימה.
עכשיו...
תחזיר לי את החרבות שלי.
שום חרבות בשבילך.
אם אתה לא רוצה לגמור שוב בכלא, עוף מפה.
אני אשיג בחזרה את החרבות שלי.
שלא תטעה, אני אשיג אותן.
שלומות.
שלום, איש זקן.
אתה יכול לתת לי כוס מים?
מים? כמובן.
מים. פולין, תביא לו מים. בוא, שב פה.
שבעים ושניים חיילים.
ארבעים חניתות.
דם נשפך החוצה.
אלוהים, תן לי לסבול עוד.
תאכיל את אש הנקמה בכאבי.
שבעים ושניים חיילים.
ארבעים חניתות.
דם נשפך החוצה...
אלוהים, תן לי לסבול עוד.
תאכיל את אש הנקמה בכאבי.
שבעים ושניים חיילים...
אחינו מתים זה אחר זה, תאו.
הטורקים מתחזקים יותר מיום ליום.
ואתה?
אתה סובל.
לא די?
די.
סבלת מספיק.
תפסיק להתאבל על אנשיך.
קום ונקום את נקמתם.
האיש הטוב שהותרת מאחור, לוחמים חסרי רחמים מחכים לו.
הם בוערים לנקמה.
כמהים להילחם לצידך.
צמאים לדם.
סבלת מספיק.
זה הזמן.
אתה יודע למה שמתי את הטורקי שהרגע יצא לחופשי
באותו התא איתך?
כדי שתוכל לראות בדיוק כמה יהירים הם נהיו.
אתה יודע כמה מאנשיי הטורקי הזה הרג?
הגיע הזמן לנקמה, תאו.
סבלת מספיק.
זה כאן, המפקד.
קונור ביי...
נוח על משכבך בשלום.
מה נעשה עכשיו, אדוני?
לא נזיז שריר לפני שנקבל פקודות מעליאר ביי.
קברו את הגופה בחשאי.
קדימה.
חרבך...
חרטתי עליה.
אולם,
מה הטעם בכך אם היא לא תיזון מדם? היא רק תחליד.
האימפריה צריכה אותך, תאו.
אני צריך אותך.
קום והילחם איתי.
תאו, קום.
קום והילחם איתי.
שמור על החרב שלי.
לא אגע בה עד שאהיה ראוי לה שוב.
המפקד הגדול תאו...
שב לנקום.
הידיים הללו הן הנשק הקדוש ביותר.
אתה רוצה לשמוע מה המשימה הראשונה שלך?
לך תמצא את הטורקי ההוא.
אני אצטרך אותו.
תרגום כתוביות: נעמה פרידמן