Aceiași oameni care ne-au ucis muntenii au ajuns la Korpinar înaintea noastră.
Ne-au urmărit până la târg. Ticăloșii erau în urma noastră.
E clar că se teme de consecințele dezvăluirii adevărului.
Nu e bine să te temi în fața morții.
Allah, te rog, izbăvește-mă de vărsarea de sânge musulman.
Ce spui, domnule?
Îl suspectez pe Beiul Candaroglu Ural.
Din păcate, nu se poate altfel.
Nu i-a plăcut când am vândut covoarele.
Nu ne-a vrut niciodată aici.
Sper că beiul Ural nu e atât de vrednic de dispreț
încât să verse sânge musulman pentru câteva monede, domnule.
Asta nu e tot. Beiul Candar era disperat să ne invite în cortul său.
L-a trimis chiar pe fiul său s-o facă. Asta și amenințările beiului Ural...
Dacă e așa, vor pieri mulți din ambele triburi.
Ne așteaptă bătălii cumplite.
Dacă beiul Candar nu își sacrifică fiul,
nu suntem destul de puternici să luptăm cu ei.
Vom găsi o soluție, bei Artuk.
Apoi vom scutura copacul de la rădăcină.
Dacă beiul Candar nu face dreptate,
vom smulge copacul din pământ.
- Încă unul, frate? - Sigur.
Poftim, frate.
Ești un băutor pe cinste, Bamsi. Și încă stai drept, ca un stâlp.
Și răposatul tata era un băutor zdravăn.
Putea să bea trei căni fără nicio problemă.
- Trei? - Da.
Trei, dar nu contează cifrele.
Spune-mi ceva.
Mi-ai cumpărat calul. Unde te duci cu stăpânul tău?
- Pe insula Lesbos. - Lesbos?
Unde vine asta?
Urci pe vas în Constantinopol.
Așa.
Treci prin Dardanele.
Așa, frate.
- Mergi tot înainte. - Merg tot înainte.
- Te tot duci o vreme. - Așa, frate.
Deci mă tot duc. Am trecut prin Dardanelele astea. Și unde mă aflu?
În Lesbos.
- E o insulă. - O insulă.
E o insulă mare.
- O insulă mare. - Da.
Pirații îi duc în Lesbos pe sclavii capturați în Mediterana.
Iar stăpânul Tristan
merge la Cunda, în capătul insulei.
- Cumpără cei mai buni sclavi. - Așa e.
Și îi aduce la târg, unde îi vinde.
- Acum pricepi? - Da. Pricep.
Dardanele, Lesbos, Cunda.
- Cunda, Lesbos. - Dardanele.
Mai toarnă unul!
- Încă un pahar de vin. - Da, încă unul.
Poftim.
Să ai grijă de tine.
Dardanele, Lesbos, Cunda. Dardanele...
Lesbos, Cunda.
Dardanele, Lesbos, Cunda.
- Sunt jos, Ioan Botezătorule? - Vă așteaptă, domnule.
Pe aici, domnule.
Mentorul Nicola D'artagnan.
Bine ai venit în așezământul gărzilor tale loiale, mentore Nicola D'artagnan.
Domnul să vă binecuvânteze pe toți.
Ioan Botezătorule, poate v-ați dat seama, mă aflu aici din cauza lui Ertuğrul.
Tot ce trebuie să știți despre el este scris aici.
Mentorul Petruccio din regiunea cruciată Antakya
le-a scris cu mâna lui.
După ce mentorul Petruccio a fost ucis de Ertuğrul,
un tânăr cavaler a salvat această carte de mâinile turcilor și a adus-o la noi.
Ultimele rânduri au fost scrise de acel cavaler viteaz.
- El l-a ucis pe Titus? - Da.
- Războiul a început, Ioan Botezătorule. - Ce dorești de la mine?
Prezența lui Ertuğrul aici nu e o coincidență.
Vreau să-l ucizi imediat.
Petrus, dragul meu băiat!
Bun venit, mentore D'artagnan.
O rudă a lui Ural
a luat pumnalul și ne-a ucis oamenii.
- Aslihan? - Nu.
Aliyar.
Totul e înconjurat de o ceață teribilă.
Pur și simplu nu-l vezi sau auzi pe celălalt.
Continuă războiul dintre viață și moarte,
conștiință și aur, puritate și corupție.
Iar noi suntem în mijlocul lui, domnule.
Oamenii fac negoț și se distrează împreună,
în timp ce-și sapă groapa unii altora.
Pe de o parte, sunt cruciații care au incendiat Constantinopolul.
Pe de alta, e împăratul care a fugit din Bizanț.
Și în final, turcii care vor ca acest pământ să fie casa lor.
Nu uita de bandiți, vandali, pirați...
Localnicii de aici varsă lacrimi amare.
E un război complex, domnule.
Cum spuneai, e un război între existență și dispariție.
Vom ieși din această ceață orbitoare.
Vom scoate săbiile o singură dată, bei Artuk.
Cu voia lui Allah, domnule.
Iar atunci, aceste pământuri vor cunoaște dreptatea și libertatea.
De asta ai acceptat invitația beiului Candar, domnule?
Totul începe în cortul beiului Candar, doamnă Halime,
și se termină sub lumina blândă a hanului.
Trebuie să găsim o scăpare din ceața asta fără să facem vreo greșeală.
De aceea am acceptat invitația beiului Candar.
Deci, vrei să te joci, Aliyar.
Mai periculos decât un dușman curajos care știe să lupte
este un dușman care înțelege și controlează jocul.
Jocul stabilit de noi a fost distrus. La naiba!
Îți voi tăia capul.
Ce ne facem, stăpâne Simon?
Îi dăm beiului Ertuğrul pe ucigașii muntenilor.
Cele două triburi musulmane trebuie să lupte între ele cu orice preț.
Sângele neamului tău e blestemat. Nimeni nu-l poate stăvili când curge.
Așa e.
Ai dreptate, stăpâne Simon, dar am pierdut avantajul împotriva lui Ural.
Te înșeli, dragă Petrus.
Marele nostru avantaj este ambiția lui Ural.
Această ambiție va aduce sfârșitul lui și al tribului său.
Aliyar vrea să oprească războiul în felul său.
Dar acesta a început deja.
Esselamu aleykum ve rahmetullah.
Allah,
te rog, iartă-mi păcatele.
L-am crescut pe Ural.
Am avut grijă de el. Credeam că e marea speranță a cavdarilor.
Acum mă tem că tribul meu va plăti pentru păcatele mele.
Allah, ajută-mă să ucid demonul din fiul meu.
Nu voi uita această favoare, domniță Aslihan. Mulțumesc.
Bei al tribului Kayi.
Un om viteaz.
A luptat și a câștigat multe bătălii.
Un domn adevărat.
Mulțumesc, domniță Aslihan.
Ajunge! Spune-mi totul, domniță Aslihan.
Tu, tatăl meu și Ural puteți încerca oricât.
- Tot nu veți putea ascunde adevărul. - Ce vrei să spui?
Știm foarte bine cine i-a ucis pe muntenii beiului Ertuğrul.
Domniță!
Cum ai ajuns la concluzia asta?
A fost Ural, și știi asta.
Ural e soțul meu și fratele tău.
Scutește-mă, doamnă Çolpan. Ural ne aduce mai aproape de pieire.
Fiind soția lui, ar trebui să te ocupi de asta.
Atât am de spus.
Mincinoaso! Nu poți da vina pe beiul Ural.
Dacă mai aud că spui minciuni despre el, vei plăti scump.
Atât am de spus.
Am pregătit darurile pe care le vom lua mâine.
Sunt daruri frumoase.
Mici, dar valoroase.
Cel mai valoros lucru
e să fiu oaspete în cortul lui, cu soția și mama mea.
Doar dacă ei înțeleg această valoare.
Cu toată bănuiala ta despre beiul Ural...
Nu am dubii în privința beiului Candar, a lui Aliyar sau a domniței Aslihan.
- Cine e domnița Aslihan? - E fiica beiului Candar.
Ne-a ajutat să vindem covoarele.
Serios?
Cred că e o femeie binevoitoare.
Rana ta s-a agravat.
Se va vindeca.
Dar mai întâi, cei care m-au rănit vor plăti pentru ce au făcut.
Nu mă îndoiesc de asta, domnule.
Dar cum a obținut Aliyar pumnalul lui Batuhan?
În scurt timp îmi voi da seama
cine e în spatele acestei tărășenii.
Sora lui Simon l-a găsit pe Turgut, nu?
- Cum o cheamă? - Maria.
Dacă a găsit ea pumnalul?
- Atunci a fost Simon. - Ce a fost a fost, domnule.
Beiul Candar îți urmărește fiecare pas, fiecare mișcare pe care o faci.
Și, ca și cum n-ar fi suficient, l-a pus pe Aliyar să mă protejeze.
Iar Aslihan știe totul.
Situația a scăpat de sub control.
Ce insinuezi, Çolpan?
E timpul să preluăm controlul asupra tribului și târgului.
Simon și tatăl tău nu te vor mai tolera multă vreme.
Aslihan și Aliyar vor avea grijă de asta.
Nu pot permite asta. Nu.
Îi voi zdrobi pe cei ce-mi stau în cale.
- Nu știi asta, Çolpan? - Dar pe tatăl tău?
Îl vei zdrobi și pe el?
Te îndoiești de mine?
Nici vorbă. Niciodată.
Ridică-te!
Avem o treabă cu tine.
- Pacea fie cu tine. - Și cu tine.
Nici nu mă pot uit la tine
sau la acești tineri munteni.
Nu aurul ne-a ținut aici o mie de ani, Hacaturyan.
Și nu ne va ține vreodată.
Noi urmăm calea lui Allah. Destinația noastră este clară.
Nu mi-a arătat capul ăsta bătrân calea cea bună.
Dar dacă mai merg o dată, voi găsi calea cea bună.
Mai dă-mi o șansă, domnule.
Ajunge, meștere Hacaturyan.
Du-te să te odihnești.
Dacă vrei să-ți plătești datoria,
du-te și trăiește liniștit în tribul meu.
Dă-le tinerilor din înțelepciunea ta,
astfel încât să aibă cel mai valoros lucru din lume: o meserie.
- Înțelegi? - Da, domnule.
Frate, Abdurrahman ne-a spus ce s-a întâmplat. Cum se simte Turgut?
Se va înzdrăveni, cu îngăduința lui Allah.
Vom fi oaspeții beiului Candar. Tu vei avea grijă de trib.
Aceștia sunt cei care i-au ucis pe muntenii tribului Kayi
și au ars covoarele?
Da, domnule.
Ăștia sunt toți?
Da, domnule.
Doar noi doi vom ști ce a făcut Ural, nu?
Da, domnule.
Ești suficient de bărbat să păstrezi un astfel de secret, Batuhan?
Sunt, domnule.
Vom vedea.
Ce vei face acum?
Îți voi spune fiecare pas pe care îl face beiul Ural, domnule.
Fii sigur, mentore Nicola, că Ertuğrul va muri.
Vei plăti scump dacă amâni această misiune, Ioan Botezătorule.
Nu înțeleg de ce ți-e atât de frică de-un turc.
Nu îl cunoști. Vei înțelege mai mult după ce vei citi cartea.
Dacă îl ucid, nu voi mai ști dacă e spionul sultanului.
Mai am nevoie de timp.
Atunci ai timp până la Paști, Simon.
Dacă Ertuğrul nu e mort până atunci, consiliul va trimite pe altcineva aici.
Cum dorești, mentore Nicola.
Sadettin Kobek va veni în curând.
Nu uita, el îți va fi cel mai apropiat aliat.
Amândoi aveți același dușman, pe sultanul Alaaddin.
Motivul pentru care ai o misiune atât de importantă la o vârstă atât de fragedă
este că am încredere în tine.
Nu mă dezamăgi în fața consiliului.
Vin.
Iată-l cu familia lui.
Da, tribul Kayi.
- Abdurrahman. - Da, domnule.
Cum spuneam, să fii vigilent. Fii cu ochii pe Ural și Batuhan.
Nicio grijă, domnule.
- Bine ați venit. - Bine ai venit, domnule.
Unde e Ural, domniță Çolpan?
O fi având treburi importante.
Viteji munteni din Cavdar!
- Pace ție. - Pace și ție.
Bine ai venit în casa mea, bei Ertuğrul. Prezența ta aici ne onorează.
Eu sunt onorat, bei Candar.
Dna Hayme, mama mea.
Doamna Halime, soția mea.
Doctorul nostru loial, beiul Artuk.
Bine ați venit. Aliyar, fiul meu.
Aslihan, fiica mea.
Doamna Çolpan, soția beiului Ural. Va veni și el în curând.
Haideți, intrați.
Au sosit beiul Ertuğrul și familia sa, dle.
Foarte bine.
- Ce e cu bătrânul? - Așa cum ați zis.
I-a ucis pe oamenii cu care am atacat caravana Kayi.
Asta e tot? Altceva?
Vrea să știe fiecare mișcare pe care o faceți.
Bine, atunci îi veți spune totul.
Să nu lăsăm oaspeții să aștepte. Hai!
Mulțumesc.
Pacea și comerțul nu sunt posibile dacă bandiții umblă liberi.
Te asigur că fac tot ce pot să te ajut
când o să iei urma bandiților acelora, bei Ertuğrul.
Vreau să știi că ne pare rău pentru martirii tăi, bei Ertuğrul.
Nu putem avea pace sau prosperitate pe aceste pământuri nerevendicate.
Ordinea poate fi asigurată de un singur om, bei Aliyar. De sultanul Alaaddin.
Dar a cui e datoria până în acea zi sfântă când steagul nostru va flutura în vânt?
E datoria noastră
să-i oprim pe bandiți și să restabilim ordinea.
Trebuie să ne apărăm religia, onoarea și bunurile
până în acea zi.
- Pace ție. - Pace și ție.
Îmi permiteți, domnule?
Haide, bei Ural. Ia loc.
Bine ai venit.
Mulțumesc.
- Te-am așteptat. - Da, domnule?
Beiul Ertuğrul spune că e datoria noastră
să restabilim ordinea aici.
Și să-i oprim pe bandiți.
Vreau să fac un pact cu acest bei viteaz și onorabil și să trăim în pace.
De aceea am vrut să fac primul pas.
Venețienii vor 1.500 de covoare de la noi.
E aproape imposibil să livrăm o comandă ca asta până în primăvară.
Dar dacă doamnele pricepute ale celor două triburi își unesc forțele,
atunci toată lumea va câștiga.
Ce vrei să spui, domnule?
În semn de prietenie, le ofer un târg celor din tribul Kayi.
Am spus deja ce gândesc.
Acum e important să aflăm ce gândește beiul Ertuğrul.
În primul rând, e o onoare pentru noi, bei Candar.
Credem că prosperitatea vine de la Allah.
Putem, cel mult, să-l apreciem pe mijlocitor.
Înainte să-ți dau un răspuns, aș vrea să discut cu familia mea.
Le prețuiesc părerile.
Ai dreptate, bei Ertuğrul.
Acest parteneriat va afecta și bărbații și femeile din fiecare trib.
Nu vreau nimic care să strice găzduirea voastră aici peste noapte.
Vom vedea ce aduce ziua de mâine.
TÂRGUL HANLI
- Îmi îngăduiți, stăpâne Simon? - Vino, Petrus.
- Totul e gata pentru ceremonie. - Vin îndată, Petrus.
Beiul Candar îl găzduiește pe Ertuğrul, împreună cu familia sa, peste noapte.
E înțelept bătrânul Candar.
Deci și-a dat seama că Ural a condus atacul.
Vrea să oprească războiul înainte să înceapă.
În curând vom vedea ce va fi.
Acest târg a apărut chiar când aveam nevoie.
Dar nu pot să nu mă întreb ceva.
De ce ne oferă așa ceva?
Căprioara nu fuge spre vânător, mamă.
Beiul Candar are motivele sale.
Este plata pentru sângele muntenilor noștri.
Triburile noastre nu sunt în război. De ce ar plăti acest preț?
Cine beneficiază de arderea covoarelor noastre și cine a avut de pierdut?
Îl bănuiesc pe beiul Ural că ne-a ars covoarele și ne-a ucis muntenii.