Cruciații latini au invadat Constantinopolul, persecutând creștinii.
Imperiul de la Niceea urăște cruciații,
din cauza cooperării dintre Sultanul Kayqubad I și împăratul roman.
Și noi stăm la graniță, cel mai periculos loc.
Dar oricine controlează aceste granițe, controlează viitorul.
Atunci trebuie să-l prindem pe Ioan Botezătorul
și să doborâm grupul său diabolic.
Domnule, o idee nemaipomenită! Singura problemă e că nu-l putem găsi.
Bamsi, nu numai că-l vom găsi...
...îl vom îngropa de viu.
Poți veni, Dumrul.
- Spune-ne despre piață. - Domnule, e agitație.
L-am urmărit pe Tristan Negustorul, așa cum mi-ați poruncit,
dar i-am pierdut urma în haosul creat.
Un bărbat în costum arăbesc l-a urmărit pe Tristan îndeaproape.
Dacă nu eram eu, ar fi fost mort demult.
Va apărea din nou, cu siguranță.
Va fi altcineva de data asta.
Cine ar putea fi, Maestre Simon? Vreo idee?
Da.
Ertuğrul, fiul lui Suleiman Șah.
Cine ar putea fi, Bei? Vreo idee?
Da.
Deținătorul pieței, Simon.
Are o gaură în ureche
și a avut succes de-a lungul anilor.
Dacă are și soldați înarmați, atunci ori el este Ioan Botezătorul...
ori...
luptă pentru Ioan Botezătorul.
Trebuie să intrăm în vizuina lor.
Trebuie să știm sigur, Artuk Bei.
A realizat fapte mărețe imediat ce s-a întors.
A distrus vechea mână, Ural.
Trebuie să acționăm împotriva lui.
Hasan, este datoria ta de bun musulman.
Da, Maestre Simon.
Cum dorești.
Acum am surprins atenția tuturor,
mai ales de când am vândut marfa venețienilor.
Încă puțin, bravii mei munteni.
Încă puțin.
Dar, domnule, pentru ce?
Pentru înviere, Bamsi.
Pentru renașterea unei națiuni!
Ya Allah!
- Tată, îmi dai voie? - Poți să te așezi.
Întâi Ural, acum Aslihan.
E ca și cum m-ar fi luat la palme proprii copii.
Nu voi bate câmpii.
E momentul decisiv al vieții noastre!
Ori ajungem în flăcări din cauza acestor păgâni,
ori învățăm să le opunem rezistență.
Nu există altă cale.
Binecuvântatul nostru trib a suportat tot felul de nenorociri.
Dar acum, propriul meu neam s-a întors unul împotriva celuilalt în cortul meu.
- Tată... - Nu este adevărat.
Nu mă întrerupe!
Ascultați-mă. Veniți-vă în fire!
Zdrobiți pământul cu fiecare pas pe care îl faceți!
Cu o singură lovitură, zdrobiți inamicii!
Uniți-vă, altfel pieriți ca învinșii!
- Ural. - Da, domnule.
De acum încolo, vei fi responsabil cu comerțul,
precum și cu siguranța oamenilor noștri și a muntenilor.
Soția ta se va ocupa de țesătoriile de covoare.
Aslihan este exclusă de la atribuții, în afară de curățarea cortului.
Nu merit asta.
Acum, ai face bine să profiți de ce ți-a rămas.
Tată, te asigur că îmi voi face datoria așa cum trebuie.
Știu că Toktamis Bei e de neînlocuit.
Cu toate acestea, e datoria noastră să îl înlocuim așa cum trebuie.
Exact, fiule.
De aceea îl voi însărcina pe Aliyar cu acea atribuție.
Vom lua deciziile pentru viitor împreună.
Nu voi uita să vă consult!
Oricum, Aliyar este cel care ia deciziile de acum înainte.
Tată, nu mă face să fac asta, te rog.
Știi că voiam să merg la Qahira.
Nu numai că nu sunt pregătit pentru o asemenea sarcină,
- ...nici... - Destul!
Zilele în care vom lupta pentru viețile noastre sunt aproape.
Ori trăim cu toții, ori murim cu toții.
Întărirea așezării noastre în Cavdar Plains
și buna folosire a ceea ce avem e singura cale.
Fără greșeli!
În aceste scopuri, orice este permis, chiar și vărsarea de sânge.
Nu cumva să uitați,
așa cum apa trece și pietrele rămân, tot astfel rămân și rudele.
Du-te mâine în piață și vezi ce se întâmplă.
Trebuie să înveți cum stă treaba.
Frate...
Să nu faci nimic prostesc.
Avem nevoie de tine.
Numai tu ne poți salva de lăcomia lui Ural
și de oarba ambiție a lui Colpan Hatun.
Dacă pleci, nu te vei mai putea întoarce aici,
și nici nu ne vei vedea dacă te întorci.
Aykiz...
Fie ca Allah să ne țină împreună totdeauna.
Nu voi mai trăi nicio zi fără dragostea ta.
Suntem atacați!
Protejați covoarele!
- Suntem atacați! - Suntem atacați!
Ia și trupurile. Nu le lăsăm aici.
Da, domnule.
- A adormit fiul meu? - În sfârșit, slavă Domnului.
Nu se liniștea deloc, Ertuğrul.
Devine un pungaș.
Asta nu e nimic, Halime.
El e doar primul. Urmează al doilea, al treilea...
al patrulea, al cincilea...
Profetul vrea pentru popor prosperitate și creștere,
ca să putem aduce dreptate acestor ținuturi.
Așa sper. Chiar sper.
Ertuğrul, ce te tulbură atât de tare?
Turgut Munteanul.
E supărat de când a murit Aykiz.
A fost capturat o dată.
Aproape și-a pierdut mințile, dar a rămas cu mine, totuși.
Vreau să-mi readuc fratele la viață.
Fă-l să se căsătorească și să aibă copii.
Sigur, dar aici nu e nicio femeie demnă de Turgut.
Putem căuta prin împrejurimi.
- Sper că îi putem găsi o femeie bună. - Sper.
Cum se întoarce teafăr și nevătămat cu covoarele,
vedem ce putem face.
Cum am spus, frate, a luptat până la moarte ca un nebun.
Dacă tata nu acționa repede...
puteam pierde un membru al familiei.
Ceva îmi spune că Toktamis a fost otrăvit, Aslıhan.
Nu aș fi surprinsă. Cine a profitat de pe urma morții lui...
Aslıhan.
Nu judeca oamenii după toanele tale.
Ai înțeles?
Toată lumea e nevinovată până ce se dovedește contrariul.
Nu mai contează dacă a fost otrăvit sau nu. Tot ne-a atacat.
Contează, dar din nou...
poate nu contează.
Vom vedea.
Dar o voce din capul meu îmi spune că trebuie să analizăm problema.
Trebuie să vedem ce se întâmplă.
Frate, sper că acea voce îți spune și să nu părăsești locul ăsta.
Dacă ai pleca...
aș rămâne singură.
Deci, ce-a fost în piață? Cine e Ertuğrul, pe care fratele meu îl detestă?
Conducătorul tribului Kayi.
E un bărbat agil.
A luptat și a învins mulți dușmani.
Un om hotărât.
Mă voi duce mâine acolo
să văd cu proprii ochi.
Ertuğrul Bei.
Știu locul acesta ca în palmă.
Aurul e mai greu decât nisipul,
deci se găsește mai mult în râurile mici.
Am putea începe să căutăm în râul Ayi
care curge pe lângă puțul Gedik.
Poate că râul e mic, dar e adânc, Maestre Haçaturyan.
Nu-i ușor să dăm de fund.
Ai dreptate, Artuk Bei, dar râul se rotește ca un șarpe.
Pietrele stau sus la acele curbe.
Când pietrele sunt sus, atunci râul pierde adâncimea.
Aurul se ascunde în crăpăturile acestor pietre.
Trebuie doar să spălăm nisipul.
Se zice că e ușor să extragi aurul.
Atunci, de ce nu a făcut nimeni asta?
Pentru că aurul e nărăvaș, Dundar. Se mută ici-colo tot timpul.
Dacă nu știi unde se ascunde,
tot ce obții e un pumn mare de nisip.
Deci trebuie să iei în considerare soarele, vântul și ploaia.
Vine iarna, Maestre Haçaturyan.
Odată ce începe să plouă, râurile se vor umfla.
Trebuie să fim rapizi.
Exact, domnule. Așa cum spuneți.
Cel mai bine e la finalul verii.
Dacă găsim locul potrivit, aurul vine la noi cu grămezile.
Dundar, du-l pe Maestrul Haçaturyan cu ceilalți munteni.
Asigură-te că are tot ce are nevoie.
Protejează-l și ține asta secret.
Cum doriți, domnule.
Pietrele de care te împiedici se vor face în curând nisip.
Le putem sfărâma oricând, Colpan.
Acum trebuie să avem răbdare.
Domnule, putem vorbi?
V-am îndeplinit ordinele.
Am ars covoarele și am ucis venețienii și muntenii.
- Nu te-a văzut nimeni, nu? - Nimeni.
Am avut grijă de restul.
Ce e fumul ăsta?
Urmează-mă.
Toți morți.
Turgut? Turgut!
E viu!
Nu-ți face griji. Vei trăi.
Lasă-l să moară. Asta vrea Maestrul Simon.
Ești prost, Philip?
Îl voi duce la fratele meu, va aprecia asta.
Va fi încântat.
Chiar încântat.
Acum, ajută-mă!
Ce scrie?
Jefuitorul cetății Sfântul Petruchio din Antakya
și ucigașul lui Titus și al fraților noștri e Ertuğrul.
Trebuie să fim precauți. Ertuğrul poate fi spionul pe care-l căutăm.
Atunci e timpul să trecem la fapte.
Dacă Ertuğrul e spionul,
vor fi două cadouri într-unul singur de la Dumnezeul și Mântuitorul nostru.
Domnul va alege ce-i mai bine pentru noi.
În cele 99 de nume ale Celui care ne dă viață și credință.
În numele lui Allah.
Bravi fii ai tribului Kayi!
De atâta timp mergem pe jos, călătorind.
Ne-am învins inamicii...
am pedepsit ticăloșii nelegiuiți...
și am eliminat mulți trădători.
Iar acum, la final, ne așteaptă un viitor luminos.
Aceste pământuri nu sunt ca altele.
Suntem aproape de inamicii noștri.
Luptele nu vor fi așa cum știm.
De aceea, trebuie să ne adaptăm.
Cu tot respectul, domnule, ne-am dedicat viața idealurilor tale.
Ai cerut să murim pentru tine și suntem gata.
Totuși, îți cerem un lucru, doar unul.
Spune, Karabey.
Nu ne ignora când îți cerem o întâlnire.
Întâlnirile sunt tradiția noastră.
Un Bei nu acționează fără sfatul celorlalți.
Sunt de aceeași părere, domnule.
Un conducător care nu se consultă nu e un conducător.
Nobili oameni ai tribului.
Văd că v-am supărat pe mulți.
Motivul pentru care nu am făcut întâlniri e războiul secret pe care l-am purtat.
Să știți din capul locului.
Oricum, de acum încolo, nu vă voi mai da la o parte.
Slavă Domnului Celui Mare,
sunt oameni care au idealuri în tribul meu.
Atâta timp cât sunteți pentru dreptate,
nimeni nu vă va îngenunchea.
Să trăiți mult!
Abdurrahman.
- Adu-mi cufărul pentru distribuție. - Cum doriți, domnule.
L-am găsit pe Turgut lângă drum, frate.
M-am gândit c-ar putea fi de folos.
Cum ai prezis, Ural i-a ucis pe venețieni și pe munteni.
Bine, Maria. Te-am crescut bine.
Du-l înăuntru imediat.
- Philip. - Da, domnule.
Du-te la tribul Kayi și găsește-l pe Ertuğrul Bei.
Spune-i că i-am găsit un camarad grav rănit.
Anton, ia niște oameni cu tine și adu-mi cadavrele într-o căruță.
Da, Maestre Simon.
Trebuie să ne asigurăm că Ertuğrul știe că îl respectăm.
Am găsit acest pumnal aproape de Turgut.
Sigiliul tribului Cavdar este pe mâner.
Acum putem să ne jucăm cu Ural ca pisica cu șoarecele.
Nu numai cu Ural, ci și cu Ertuğrul, spionul sultanului.
- Ural, ce dor mi-a fost de tine! - Te mai întorci în Niceea?
Nu te voi mai părăsi.
Uite, ți-am adus ceva.
Ural...
Mi-am dorit pantofii ăștia dintotdeauna!
Ți-aș îndeplini orice dorință, Amanda.
Vești de la piață?
Maria și Philip au adus un rănit, azi-dimineață.
- Pe cine? - Un bărbat pe nume Turgut.
Ce ai spus?
Unde e?
Unde e blestematul ăla de cuțit? La naiba!
Turgut e viu, nesăbuiților! Și voi mi-ați spus că i-ați ucis pe toți!
Dar, domnule, e imposibil! I-am ucis pe toți.
Le-am ars covoarele. Chiar eu l-am ucis pe Turgut.
Știu când ucid un om. Despre ce vorbești?
Atunci ce face Turgut la han, imbecilule?
Simon, m-ai chemat?
Se pare că ți-au fost arse covoarele.
Ce?
Și doi de-ai tăi au murit.
Corpurile le sunt recuperate chiar acum.
Ertuğrul!
Și-a dat cuvântul că va acoperi pierderile.
Deci, e obligat.
Domnule, pot să simt! Ăsta e locul!
E aici! Haide, fiule. Acesta e locul.
Haide!
Haide, fiule! E aici!
Ăsta e locul, Dundar!
L-am găsit!
Aurul e aici.
Trebuie să fie aici.
Aurul e aici! Tot e aici!
E aici!
Aici!
Nu e nici aici.
Aici, e aici.
Unde e? Aici trebuie să fie!
Trebuie să fie aici!
Era aici! Unde e? Domnule, era aici!
Era aici, Dundar!
M-am înșelat din nou, Dundar.
Dar știu.
Știu că râul cu aur, pe care l-am găsit, e prin împrejurimi.
Dacă mi-ați mai putea da puțin timp, domnule!
Voi găsi aurul înainte de apus.
- Pot intra, domnule? - Haide.
Ce e, Aliyar? Spune.
Tată, au atacat caravanele cu covoarele tribului Kayi.
Au ucis muntenii.
Ce hoț perfid a putut face asta?
Nu furtul e problema, tată. Au fost arse toate covoarele.
Pentru ce au atacat caravanele, dacă nu pentru covoare?
Ural!
Ai dreptate, tată.
L-am auzit vorbind pe fratele meu, Ural, cu Batuhan.
Dacă Ertuğrul află despre asta...
Nu va fi bine pentru triburile noastre musulmane.
Mai ales că suntem înconjurați de păgâni.
Tribul Cavdar e mai mare.
Tribul Kayi nu are nicio șansă să câștige, dar ai dreptate.
Și dacă Ertuğrul Bei aude de asta, nu poate fi nicio victorie.
Ascultă, Aliyar.
Găsește-l pe Ertuğrul Bei și spune-i asta:
„Candar ar vrea să te invite la cină
pentru a-ți cunoaște mai bine familia.
Am fi onorați să avem la cină un om atât de curajos ca tine.”
E clar?
Subtitrarea: Ioana Botar