Tidligere på "Billions":
Du har vært lengre med ham enn du har vært med meg.
Det er intensivt, og jeg hater det, for faen!
Jeg har en vaktmester der. Ingen høyere. Han har alt sett noe.
-Du blir glad hos Eastern. -Jeg liker å være glad.
Jeg fikk denne laget fordi jeg var så jævla stolt av Chuck.
Jeg kjørte ikke helt hit for å gi et klapp på skuldra. Det blir tøft.
-Det skjedde noe. Jeg ordner det. -Wendy? Du kan ikke stole på henne.
-Jeg må bearbeide det. -Er du klar for en ekte time?
Jeg gjør alt jeg kan for dem. Som da Mick Danzig-
-ble tatt med et maskingevær.
Jeg betaler politiet for å løse problemet. Det er det jeg gjør her.
Du brøt meg ned og bygget meg opp igjen.
-Rød! -Ga ikke Wendy deg tillatelse?
Hun er uregjerlig.
Axe bryr seg om sine
Bestakk politiet for å hjelpe Mick Danzig...
-Assistenten din sa at du var her. -Hun bør sparkes.
-Enig, men du er snillere enn meg. -Ja, det er jeg.
Lønnsforhandlingen avholdes som avtalt.
Bonusen gjenspeiler ditt helhetlige bidrag, som vanlig.
Men jeg ville gjøre noe mer for deg.
Etter det du gjorde for meg forleden... Noe spesielt.
-Den er til deg. -Axe.
Dette er faen meg utrolig. Tusen takk.
Nå må jeg få takke deg.
Greit. Jeg må møte Wags. Vi skal begynne å samle kapital.
Etter timen vår forsto jeg at vi er klare. Jeg er klar.
-Hank dem inn. -Det skal jeg.
Når jeg ser på deg, ser jeg at du er klar.
Det er ikke sikkert at de er klare ennå.
Godt å se deg.
-Velkommen tilbake. -Jeg er så takknemlig.
-Stig på. -Takk.
Ikke pakk ut. Jeg har et umiddelbart oppdrag.
-Fortell. -Du må snuse på et tips.
Jeg har en fintfølende nese.
-En forbrytelse begått av Axelrod. -Jeg trodde vi mistet den saken.
Det er ikke en hvitsnippforbrytelse, men våpenbesittelse og bestikkelse.
-Det er store greier. -Det kan ikke knyttes til meg.
Ja, start i Greenwich.
Mick Danzig. D-A-N-Z-I-G.
Informer Connerty når tiden er inne.
-Men hold meg utenfor. -Jeg starter med en gang.
-Dette blir entre nous. -Veldig bra.
-Hvorfor må jeg bære denne dritten? -Du vet hvordan dette funker.
Hovedpersonen kommer lett til sinns.
Du elsker bøker som en forelsket elev.
De er unødvendige. Alt får plass på en minnepenn.
Vet du hvorfor vi har slips? For å vise seriøsitet.
Vi bare gjør det vi må, om vi som eleven vil bli kysset.
Berg-og-dal-baner er flotte. Jeg liker dem veldig godt.
Opp- og nedgang er ikke like bra i investeringer.
I motsetning til berg-og-dal-baner har utbyttet vårt bare oppturer.
Men livet ditt, Axe, og fondets profil.
Du har gått fra å forvalte 10 mrd. til halvparten.
Det stemmer. Et sånt år gjør at alt dras i tvil, og man finner nye svar.
-Hva kom du frem til? -Det handler om motivasjonen.
Jeg kan ikke tenke på en så esoterisk måte.
Jeg må vurdere risiko og utbytte. Rett og slett.
-Vi har en del spørsmål. -Sharpe-indeksen er veldig lav.
-Hvordan blir en idé til investering? -Hvordan innhenter dere informasjon?
Fond som våre betalte deres faste utgifter. Hvordan takler dere det nå?
Jeg bryr meg ikke om sånt.
Det jeg bryr meg om, er å ta avgjørelser som gagner mange.
Når jeg jobber for meg selv og de ansatte, er jeg skarp nok.
Men når jeg tar avgjørelser for dere også, er jeg dobbelt så fokusert.
Jeg kan ikke leve med å tape andres penger. Det er min motivasjon.
Har Curtis Dailey lovet deg penger?
Han er som et lemen. Når du får med en stor, kommer han.
-Han var den store. -Vi må bare få tak i den første.
-Tusen takk, Robin. -Ingen årsak.
De siste månedenes vaktlister, ferie og radiokommunikasjon.
Har du noe imot å fortelle meg hva du leter etter?
Ja, det har jeg noe imot.
-Er du sikker på å nå samme summer? -Ja, jeg har møter hele uken.
-Fantastisk. Er Dailey med? -Ikke ennå.
-Det er uviktig. Jeg er gjerne først. -Wunderbar.
Enda et avslag. Det er ikke lett å få dem med.
Nei, de vil høre Axe fortelle om de mektiges fall.
Vi må få med Curtis Dailey.
Betjent Salter fikk et anrop om bråk.
Det var ingen grunn til å anmelde Danzig. Klienten min sier ikke mer.
Vi skal avhøre alle som jobbet den kvelden.
Jeg vil gjøre det klart at samarbeid blir belønnet.
La oss snakke om din klients ferie på Vanuatu i starten av september.
-Hva skulle... -Ha ferie.
Om dere skal reise tiltale, gi full guffe.
Ikke bekymre dere. Det blir full guffe som Cameo i 86.
Du parerer alle spørsmål som Agassi i sine beste år.
-Jeg trenger ingen peptalk nå. -Hva trenger du?
Jeg vet ikke helt. Noe.
Legg bort bøkene. Nei, dra til kontoret med dem. Vi ses.
Så enkelt er det:
Jeg har oversteget S&P med 38,7 prosent de siste 15 årene.
Men det handler ikke om det.
Dette handler om uroen-
-og hvordan fondet mitt og jeg har blitt rakket ned på.
Jeg snakker om 11. september, arrestasjoner og om jeg er hederlig.
Jeg forstår det.
Var jeg i den situasjonen, ville jeg også ha vurdert det.
Men jeg hadde også vurdert hva man taper ved ikke å ta sjansen.
Om ett år er det ingen som bryr seg om noe av det.
Men du vil plages av veksten du har gått glipp av.
Jeg kommer gjerne tilbake om ett år.
Om ett år får du ikke tak i meg på telefonen.
Når jeg går ut den døren, er vi venner for alltid-
-eller så eksisterer du ikke for meg.
Jeg skal gjøre mitt livs beste forretninger.
Jeg er finjustert. Jeg føler det, og du kan se det.
Jeg er her, men om ti sekunder drar høyhastighetstoget.
Om du vil tjene penger, får du faen meg gå om bord.
Ja!
Jeg ropte det ut da du ringte.
-Bra, sjef. -Kom igjen!
Bonusmøtene hadde gått dårlig ellers.
Velkommen tilbake. Godt å se deg.
Jeg vil sette i gang raskt, men ville informere dere først.
Axelrod. Mandatet er å finne andre typer forbrytelser.
-Har du funnet noe? -Bestikkelse av politibetjenter.
Et par betjenter var på ferie på Vanuatu for en stund siden.
-Ingen er på ferie der. -Det er et skatteparadis.
Tror du at betjentene ordnet kontoer til bestikkelsene?
De har ikke innrømmet noe.
Når pengene er sporet, har de ikke noe valg. Nå vet dere hva jeg har.
-Hvordan fant du det? -Intuisjon. Så på arrestasjonen.
-Det var ingen arrestasjon. -Jeg fortsatte med anmeldelser.
Jeg fant noen som stakk seg ut blant utrykningene i politiloggen.
Det er et jævla bra instinkt.
-Ikke gi meg kortet jeg ga deg. -Raul.
-Du har kjørt langt, kom til poenget. -Du har et problem.
Du smurte noen av mine.
-Om du sier det, så. -Det gjør jeg. Og det funket.
Det sies at statsadvokaten vet noe om et maskingevær-
-bestikkelser og en av dine.
-Vet du noe om det? -Jeg drømte om det.
Det sies også at de presser dem for å komme til bunns i dette.
-Hvordan fikk du vite det? -Det er jobben min å vite det.
3 sønner og 6 nevøer er i politiet. Vi går ikke glipp av mye.
Det er sikkert og visst.
Jeg skal takke deg ordentlig senere, men takk for at du er en venn.
Alltid. Senk farten på disse svingete veiene.
Ellers blir det ikke statsadvokaten som tar deg neste gang.
Om en av dem snakker, eller om de finner pengene eller et våpen...
De kan ikke spore pengene tilbake til oss ennå.
De håndteres med mellommenn og utenlandske banker.
Men alt etterlater seg spor.
Lovene når det gjelder sånt som-
-bestikkelser av embetsmenn, våpenbesittelse og skuddløsning-
-er helt tydelige.
Ingen dommerkontakter hjelper oss da.
Om Rhoades vet det, snakker politiet. Danzig vet ikke hva vi gjorde.
Og de har ikke forhørt ham.
Orrin, du bør gå nå.
Takk for rådet. Det er uvurderlig som alltid.
Jeg står til din disposisjon.
-Hvordan? -Wendy Rhoades.
Jeg hadde en time. Jeg var uforsiktig. Jeg vet det.
Du trengte kontakt. Alle trenger ikke det.
-Skal jeg forberede mappen hennes? -Ja.
Det beste er om du fortsetter som vanlig, så vi kan overvåke henne.
Du har rett.
Barna spiste. Jeg ventet på deg.
Kom.
Du hadde rett om Wendy Rhoades.
Jeg fortalte henne noe, og nå slår det tilbake.
Faen. Jeg visste det. Hun må fjernes med en gang.
Ja, når tiden er inne. Men akkurat nå...
Husker du beredskapsplanen vi diskuterte? Den må aktiveres nå.
Faen.
-Det skjer virkelig. -Ja.
-Hvordan skal du handle? -Som om ingenting er galt.
Når vi knytter Axelrod til bestikkelsen...
Da har vi det som plommen i egget.
Dette betyr at Axelrod må i fengsel. Det er en straffbar handling.
Om det bevises, er det ingen tvil om at han har gjort noe galt.
-Det stemmer. -Dette er utrolig bra jobbet.
-Hvordan kunne vi la Eastern få ham? -Jeg vet ikke. Hvordan skjedde det?
Han har rett innstilling og kompetanse. Vi har savnet det her.
-Ikke sant, Bryan? -Jeg antar det.
Veldig bra. Hva gjør vi nå?
-God morgen. -Det er det.
-Og? -Og? Er det alt du har å si til meg?
Vent, det føles som om jeg kom midt i forestillingen.
Jeg hadde ikke tenkt å si noe-
-men når jeg ser at du sitter der og smiler på den måten...
Faen. Du forrådte meg.
-Hva mener du? -Jeg fortalte deg noe sensitivt.
Like etterpå er den jævla mannen din ute etter meg igjen!
Bare så du vet det, og jeg vil uttrykke meg særdeles tydelig nå.
Om jeg faller... faller du med meg.
Jeg har nettleserloggen fra jobben og fra laptopen din.
Du har en mørk side. Det får vel dr. Rhoades til å virke uprofesjonell.
Selvsagt får hele verden, inklusive statsadvokaten hos Southern-
-og justisministeren også se det.
Det er morsomt.
Jeg ga ikke ordre om at disse skulle tas.
Men innerst inne visste jeg vel at han skulle ta dem.
Og du som er mester over det ubevisste, eller er du herskerinne?
Jeg antar du visste det også.
Jeg forrådte deg ikke. Ta en løgndetektortest, ditt svin!
Jeg forteller om problemet med Danzig, og innen 48 timer-
-er det satt i gang en jævla etterforskning!
Boarealet er på 1100 kvm, og det ligger helt privat til.
Det er vakkert.
Hva vil du anbefale for folk i vår situasjon?
Dere kan velge skole basert på bostedet eller omvendt.
Fungerer det tidsmessig?
Ja, disse skolene er vant til at barn kommer og går av ulike grunner.
Skal de skrives inn med sine ekte navn?
Enkelte gjør ikke det. De vil ikke at barna skal bære det stempelet.
Vi kan ordne nye pass til alle.
Nei. Ja, deres ekte navn.
Jeg visste at jeg kunne få dette oppdraget for mannen din.
Men hans valg er ikke alltid ditt.
Du og barna trenger ikke flytte.
Er du sikker på at dere vil dette? Dere kan ikke komme tilbake.
Alle drar sammen.
-La oss snakke om reisen. -Ja.
-Hei! -Hei!
Jeg har tenkt på denne burgeren minst to ganger i uka.
Forvist og tatt inn i varmen igjen. Fordømt og reddet.
Jeg snakker bare om burgeren, Bryan.
Det du ikke sier, er det interessante.
Pokker...
Du... Går det bra?
-Jeg har det helt for jævlig. -Jeg skjønner det.
Jeg skjønner dette: Du kom ikke tilfeldig over Danzig-Axelrod-saken.
Det var noen som tipset deg.
Jeg har kilder, en av dem kom med info.
Det skjedde tilfeldigvis idet du kom tilbake-
-akkurat tidsnok til å legge det frem for Chuck og oss.
Jeg forstår hvordan du har det etter all jobben du har lagt ned.
Men vi kan jobbe sammen og dele seieren.
Chuck ga det til deg. Han utnytter deg som sin hjelpegutt.
Behersk deg før du sier noe som ikke engang funker med en gatelanger.
Dette kan skade deg på uante måter.
Jeg prøver å hindre at det skjer for alles skyld, men vær ærlig.
Det er jævlig vennlig, men jeg takker nei.
Jeg vet at du har kjempet deg frem-
-men tror du at det var lettere for meg?
Ta opp ting direkte med Chuck. Ikke piss på integriteten min.
Unnskyld meg, men jeg skal spise ferdig nå.
Det er vanskelig å trenge seg inn i et lands luftrom nå.
-Det er farlig for alle. -Derfor betaler jeg det dobbelte.
Skal vi løse dette, eller skal jeg finne noen andre?
Bra.
-Hei. Hvor er barna? -Hos Nancy. Vi skal gjøre dette.
Dette?
Jeg vet hva du gjorde.
Så tro på at alt jeg har gjort, har jeg gjort for oss.
Det tror jeg ikke på etter at du gikk inn på dataen min-
-åpnet og leste notatene mine. Du stjal beviset du trengte.
-Jeg hadde ikke noe valg. -Alle har valg.
Det stemmer. Jeg hadde gjort det igjen.
Jeg ser hva han gjør med oss.
-Og da kan du gå inn på maskinen min? -Du ga meg passordet.
Ikke kom med noe advokatpisspreik. Du kan rettferdiggjøre alt.
Ja. Men det er ikke verre enn ditt pisspreik om å hjelpe pasientene.
Pasientene dine er forbrytere. Det er poenget.
Alle bevis jeg trenger, er på den dataen i mitt eget hjem.
Jeg vet såpass at du ikke kan bruke det du fant.
Det er taushetsbelagt informasjon. Jeg avgir ikke falsk forklaring.
-En kone tvinges ikke til å vitne. -Jeg gjør det frivillig.
Herregud, du er en av dem nå.
Fy faen! Snur du dette mot meg? Du misbrukte tilliten min.
Etter at du var ute hele kvelden.
Og ikke si at det bare var jobb. Jeg så dere to der oppe.
Dere delte en røyk som tenåringer etter et knull.
Spionerte du på meg også?
Jeg var ikke der for å spionere, men for å prate med deg.
Jeg er desperat, Wendy.
Jeg var der for vår skyld.
Den mannen, den jævelen, ødelegger livene våre.
-Han splitter oss...helt bevisst. -Nei, det er du som gjør det.
Han er en ytre faktor. Problemet er her.
-Du kunne ha trukket deg fra saken. -Det er ikke så enkelt.
Det er til og med grunnen til at vi har denne samtalen
Han visste at jeg kom til å følge opp bestikkelsene.
Han lar meg ikke slippe unna.
-Han slutter ikke før jeg er knust. -Nå høres du gal ut.
Han fikk noen til å skygge meg.
Han prøvde å fange meg. Jeg måtte svare med samme mynt.
Hvor skygget han deg? Hva slags felle?
Da jeg så deg og Axe sammen, ble jeg veldig opprørt.
Det gikk over grensen til...
Jeg dro til Troy.
Han hadde noen som skygget meg.
Om jeg ikke hadde hatt flaks, hadde det vært bilder i dagens avis.
-Gikk du til henne uten å si noe? -Det skjedde ingenting.
Jeg kunne ikke gjøre noe... siden du ikke var der.
Så rørende.
Jeg er utestengt... fra deg og fra oss.
-Du gjør krav på en høyere moral. -Gjør jeg krav på det?!
Du jobber for forbrytere og kan ikke engang innrømme det for deg selv!
Du støtter opp under det og suger til deg alt det gir deg:
Status, penger, kontroll...
Han gir meg mye mer enn du gjør, inklusive ærlighet!
Mener du det?
Hva? Som denne?
-Hva er den verd? En kvart million? -Jeg har ikke fått den vurdert.
Du burde vurdere samvittigheten din.
Du kan lyve til meg, men du kan ikke lyve for deg selv.
Og om du er der med forbryterne, hva tror du at det gjør deg til?
Du får ikke stille det spørsmålet igjen. Jeg går en tur. Pakk.
Når jeg er tilbake, skal du være borte!
Gode nyheter. Vi har fått vite at betjenten har penger på Vanuatu.
Det kommer til å ta tid å spore pengene. De samarbeider ikke.
Saken er avsluttet.
Hva faen mener du?
Det så ut som en vinner.
Det fantes ikke noe våpen, og vi finner det aldri.
Bra jobbet, Lonnie. Men jeg vil ikke at du skal jakte på spøkelser.
Bryan.
"Det er Chinatown, Jake."
-Har du vært her en stund? -Ja.
Jeg forventet ikke å se deg her så snart etter sist gang.
Jeg tror ikke på det etter at du gikk inn på dataen min og leste.
-Du stjal beviset du trengte. -Jeg hadde ikke noe valg.
Du kan lyve til meg, men ikke for deg selv.
Om du er der med forbryterne, hva tror du at det gjør deg til?
Det er et jævlig spørsmål å måtte svare på.
Jeg vet det.
Beklager at jeg tvilte på deg.
Nå sier du at du skal ødelegge alt, ikke sant?
Jeg ødelegger alle kopier, enten du tror meg eller ei.
Hva annet vil du gjøre?
Bonusen din. Jeg skulle gi deg to millioner. Den steg til fem nå.
Hvordan vet jeg at du mener det? At du ikke investerer 4 mill. her?
Jeg overfører dem nå.
Wags, overfør fem millioner til Wendy Rhoades konto.
Lottovinner!
-Sjekk e-posten om to minutter. -Det skal jeg gjøre.
Jeg tredobler det for opptaket.
-Er det verdt så mye for deg? -Det er mitt åpningsbud.
Han er fortsatt faren til barna mine.
SLETT
Jeg måtte prøve.
Overføring av 5 000 000 dollar
Jeg slutter, Bobby.
Chuck har rett. Jeg kan ikke fornekte hva dette stedet er, og hvem du er.
Ikke etter hva du viste meg.
Jeg vet at du bruker innside- informasjon og andre ulovligheter.
Eller lar andre gjøre det for deg.
-Tar du opp meg nå? -Nei, jeg måtte høre meg si det.
-Jeg kan forklare... -Lykke til med det. Og med alt.
Ha det bra.
Ja?
-Hvor er Connerty? -Jeg vet ikke. Han gikk ut.
Jeg vet at du er sur. Jeg skjønner det. La oss bruke det.
Hvordan visste du at Tara Mohr lekket?
Det var noe som ikke stemte. Hun vimset alltid rundt. Hvordan det?
Hun kan ikke være den eneste.
Vi må finne mappene og kontoene til alle ansatte.
-Finn ut hva annet som ikke stemmer. -Skal bli.
Hei. Alt er klart.
Vi må bare få det til flyet.
Du er utrolig. Takk. Men vi trenger ikke å dra.
Ikke?
Wendy var lekkasjen, men ikke som vi trodde.
Hun forrådte meg ikke.
Saken er avsluttet. Rhoades kan ikke bruke det han har.
Faen.
-Vi trenger virkelig ikke å dra. -Nei.
Jeg så glad for at gutta ikke må vokse opp i Europa.
-Og Wendy? -Hun er borte.
For alltid, tror jeg.
Det er det beste. Hun kan ikke brukes som varsellampe for mannen lengre.
-Hun er mer enn det, Lara. -Jeg vil ikke snakke mer om det.
Se. En gang var dette mer enn vi kunne drømme om.
Vi snakket om å klare oss uten penger og leve enkelt.
-Det er vanskelig å tenke seg det nå. -Ja, det er det virkelig.
Jeg tar det med til banken i morgen.
Vet du hva? La det være her.
Man vet aldri.
Det er han. Afro-amerikansk mann. Clement Jeffries, 62 år.
Greit, da får vi se om vi kan sette halen på den grisen.
Dale, vi trenger siste nytt om Axe Capital.
-Det gjør jeg også. -Ikke vær frekk.
Det er din jobb å gi oss FBIs avlyttinger.
-Sir, jeg forstår ikke. -Ikke bekymre deg.
Jeg avtaler et møte med deg og Terry.
-Hva vil du spise? -Ingenting.
Alt er godt her.
-Hva er varmt, Bruno? -En vanlig og en med pepperoni.
Her. Håper det smaker.
-Lås når dere er ferdige. -God kveld, Bruno.
Herregud.
Greit. Hva skjer nå?
Jeg vil ikke ødelegge matlysten din-
-men må fortelle deg at sjefen din fikk infoen om Axe og politiet-
-fra konas private notater.
-Faen! -Ja.
Han har sikkert avsluttet saken.
Det har han.
Da har jeg gjort det jeg skulle.
-Hva faen? Kom igjen. -Vent litt, Bryan.
Hør på hva Bobby vil si.
-Jeg kan ikke møte deg. -Jo, det kan du.
Du vil det. Akkurat som du vil se på løver i dyreparken.
Bach går rundt og tror at han er smartere enn alle andre.
-Han er det. -Han sier at du er like smart.
Du er mer fokusert, yngre, sultnere og farlig.
-Jeg vet hva hard jobbing er. -Ja, du jobber hardt.
Men det er mye mer enn det.
Din drivkraft har rot i at vi vokste opp under fattige kår.
Chuck Rhoades er ambisiøs, men trenger det ikke slik vi gjør.
Han har alltid hatt et sikkerhets- nett, men vi har aldri hatt det.
Derfor kan det aldri fungere på lang sikt-
-at du jobber for ham.
Han forstår ikke hva som er viktig for deg. Det gjør jeg.
Jeg bruker all min tid på å jakte på sånne som deg.
Innstillingen, fokuset og kompetansen din verdsettes ikke der du er nå.
Det blir vel heller motarbeidet.
Til slutt blir følelsene dine til avsky og selvforakt-
-og til slutt apati, om det ikke har skjedd alt.
Det er diagnosen din. Hva er botemiddelet?
Det vet du.
Jobb for Bachs firma på min regning.
Det er en annen type integritet der du ikke lyver for deg selv.
Jeg tilbyr deg en utfordrende jobb.
Du får lov til og det forventes at du skal vinne på dine vilkår.
Du blir selvsagt belønnet. Sjusifret startlønn.
Du får muligheten til å hjelpe familien din.
Moren din må ikke jobbe så hardt, om hun ikke vil det selv.
Det er på tide å sitte ved de voksnes bord.
Jeg er ikke sånn. Jeg kan ikke se det for meg.
Jeg tror at du kan det.
Bryan Connerty ved forliksmøtet hadde stormet ut med en gang.
Du ble her og lyttet.
Du sa det selv: Jeg stirrer også på løvene i dyreparken.
-Jeg vil ikke bli en av den grunn. -Jo, alle vil bli en løve.
Men de fleste får aldri sjansen.
Jeg gir deg sjansen nå.
Takk for pizzaen.
Jeg hørte ikke at du sa nei.
-Ja? -Rhoades avlytter kontoret.
Faen!
-Let etter mikrofoner. -Vi holder på.
-Velkommen, sir. -Chuck Rhoades. Jeg ringte.
Vi har dessverre ingen ledige suiter. Jeg sier ifra når vi har en ledig.
Takk.
Wendy Rhoades. Legg igjen en beskjed.
Vi fant ingenting. Akkurat som de to første rundene.
-Var dere grundige? -Du så at vi gikk gjennom alt.
-Hva gjør vi nå? -Vi kan ikke gjøre noe mer her.
Vi kan bare gå dypere.
Så gå dypere.
Helt ned til bunnen.
Faen!
Vi kan ikke sjekke noe mer. Alle kriker og kroker er gransket.
-Jeg sier at det ikke er noe her. -Er du sikker?
Man kan aldri være helt sikker.
Jeg trodde at dere bare kom om dere ble bedt.
Hva har du gjort med dette stedet?
Hva fikk deg til å gjøre dette?
-Vi fikk ikke lov til å avlytte deg. -Det hindrer ikke deg.
Kanskje det er en gjemt i taket. Jeg husker det ikke.
-Hva faen gjør du her? -Jeg kommer med gaver.
Åpne den.
Jeg vil at du skal ha den... som en påminnelse.
Det trengs ikke. Minnet får meg til å le minst en gang om dagen.
Det tror jeg nok.
-Men jeg ler ikke. -Det burde du.
Forskning viser at latter øker velværet mye mer enn noe annet.
Selvsagt. Jeg liker å le. Jeg ler ikke nå.
-Hvorfor ikke? -Fordi kona mi kastet meg ut.
Så bra for henne.
Hun er ikke her heller om du leter etter henne.
Vi mistet henne begge to.
Da føler du kanskje litt av smerten. Du tok fra meg det aller viktigste.
-Du angrep meg! -Fordi du er en forbryter, Bob.
Det er min jobb å fengsle dem.
Da gjør du ikke jobben din så bra. Du prater bare piss.
Hva galt har jeg gjort, bortsett fra å tjene penger og lykkes?
Alle reglene er vilkårlige, skrevet av politikere for å passe dem.
Og bøtene du alltid er ute etter, hva skjer med dem?
Hvem får de pengene? De fattige? Nei, skattemyndigheten.
Det er statens måte å skatte på.
La meg slippe samfunnskunnskapen og pisspreiket.
Dere burde straffes med mer enn bøter.
Du tar bare de sakene du ikke taper, men det gikk ikke med meg.
Dette landet ble bygd på næringsliv og konkurranse.
Det er alltid en plass til meg.
Om noen generasjoner fortelles det kanskje historier om deg.
Som de om Jesse James eller Billy the Kid. Mytene er jævla romantiske.
De røffe personene som ikke gir etter for de spake myndighetene.
Men de gutta stjal, skadet og tok liv.
Du sier at du ikke skader noen.
Jeg sier at det er verre. Du smitter hele verden.
Du ødelegger hele systemet og etterlater deg kaos og fattigdom.
Jeg får systemet til å fungere.
Jeg har bidratt med hundrevis av millioner i skatter og veldedighet.
Jeg sysselsetter hundrevis direkte, tusenvis indirekte.
Hva gjør du?
Ingenting. Du bare snylter på det offentlige, lever av det.
Hva gjør du for det? Holder orden? Du er trafikkpoliti i føderale klær.
Jeg er rørt.
Det kommer til å gå hjem hos de andre innsatte.
Du burde bli sjef for den libertarianske klubben i fengselet.
Samme hva du sier, ender du opp der. Ta den som en påminnelse.
Vit at det var din beste sjanse.
Du kommer til å ønske at den fortsatt eksisterte.
Du burde ha beholdt halve sjekken.
Når jeg trekker tilbake et tilbud, legger jeg Nagasaki bak meg.
Den eneste som er farligere enn en mann med ubegrensede ressurser...
...er en som ikke har noe å tape.
Og det er hva du ser på her og nå.
Tekst: Christina Violeta Th. Storsve www.sdimedia.com