Toma...är försvunnen.
DETTA HAR HÄNT
Första transporten sker i morgon. Du åker till Constanta.
Tuppa inte av på nån bar, vi har jobb att göra.
Jag betalar för syret du andas.
Lycka till, Chuckie!
Var bor Kaptenen?
Jag vill ha Kaptenen, Relu och Sabin Costache till att börja med.
Jag är bättre än alla ni tillsammans.
Teddy!
Hallå! Var försiktig med de där.
Är du ett sånt där hälsofreak?
Jag är en sån där som hatar att prata på tom mage.
Då är det bäst att du äter nåt. Vem vet när du får chansen igen?
-Håller du på med hjärngymnastik? -Vad är det?
Precis.
-Vet du vad de innehåller? -Jag skiter i existentiella frågor.
Tjugofem års fängelse. Det innehåller de om du åker fast.
Jag hoppas att du är försiktigare i morgon än med herr Tomas pudel.
Är det mitt fel att den inte väntade på grön gubbe?
Det är själva problemet. Den visste att den skulle vänta.
Jag hade lärt den det.
Teddy!
Han rör sig inte längre.
Jag tror att han har tagit nåt. Jag ringde er för tio minuter sen.
Jag dör.
Snälla, dö inte. Jag vill döda dig själv.
De ger dig benzo...nåt. Jag minns inte.
Benzodiazepin.
Smart kille. Sånt här kan du visst.
-Magda... -Dra åt helvete. Håll tyst.
Det räcker visst inte att de skar bort en bit av mig och slängde den.
Jag hade honom inom mig i sex månader.
Och de slängde honom som om han var gammal mat.
De la honom i en påse, slängde den-
-i soporna och såg på när hundarna åt upp honom.
Magda...de slängde honom inte.
Varje morgon vaknar jag och väntar på...
...nej, hoppas på, att ryggen ska värka.
Jag hoppas på illamående och spyor.
På att ansiktet ska bli fullt med finnar igen. Men jag mår fint.
Jag mår bra. Fattar du?
Jag vill inte må bra. Jag vill må som jag gjorde då.
Och jag hatar mig själv för att jag mår bra.
Och jag är så rädd för att jag aldrig ska komma över det här.
Jag vill bara gråta. Jag vill gråta.
Magda...
Tror du att heroinet, kokainet och det andra de hittade gör dig cool?
När jag kom in med dig sa läkaren-
-att den närmaste timmen var kritisk. Fattar du vad det betyder?
-Ja, det gör jag. -Gör du, din idiot? Så varför...?
Kom hit.
Det är ingen fara. Så ja.
Dorin.
Relu.
-Har du gjort det här förut? -Gjort vad?
Har du kört långa transporter förut?
-Människor. -Menar du illagala invandrare?
Nej, normala människor. Eller "normala".
-Jag har kört taxi. -Jaså?
Jag har varit ambulansförare.
Tills för tolv år sen, när jag fick lite problem.
Jag skar en kompis.
Vi började slåss på ett diskotek och han hoppade på mig.
Jag skar honom med en flaska i halsen.
Jag träffade kroppspulsådern så han dog.
Det var inte meningen.
-Inte? -Självklart inte.
Jag fick tolv års fängelse och kom ut för två månader sen.
Vem skulle anställa mig nu? Ingen. Djävla skit.
En kompis berättade om det här och jag träffade fru Nico.
Jag får 500 euro för att köra från Constanta till Bukarest.
-Vem skulle säga nej? -Har du inte kört på tolv år?
-Det är som att cykla. -Inte vet jag, jag cyklar inte.
-Nico? -Var är ni?
-Är ni på motorvägen än? -Inte än.
-Ta inte motorvägen. -Varför inte? Det blir längre.
-Ta gamla vägen till havet. -Det blir längre.
Åk genom Slobozia. Det är säkrare.
Nico?
Motorvägen är full av vägspärrar. Vill du ta den risken?
-Ta vägen genom Slobozia. -Okej, chefen.
Den blå BMW:n har följt efter oss sen vi lämnade Constanta.
Lugn, ingen följer efter. Rumänien är fullt av BMW:ar.
-Ja. Öka farten. -Visst.
Hej.
-Vad vill du, dumbom? -Ta din väska.
Om du tar väskan tar jag ditt liv.
Kaptenen har skickade mig. Jag heter Sabin, men kallas Sabinache.
-Jag tänker kalla dig "dumbom". -Visst, chefen.
-Har du nån bil? -Det där vraket.
Kom igen, öppna den.
Vad håller du på med, dumbom?
Kör dig till Bukarest.
-Ingen kör mig någonstans. -Okej, chefen.
-Sabinache. -Ja, chefen?
Vad sa vi precis?
Du sa att du kallas Sabinache. Jag sa att jag kallar dig "dumbom".
Om jag ropar "dumbom" och du svarar, vad är då jag?
En av dina killar?
-Nej, chefen. -"Nej, chefen" låter bra.
-Sabinache? -Ja, chefen?
-Vad är det, chefen? -Jag gillar inte det här.
Vad? Hur jag kör?
Jag gillar inte vägen. Sikten är dålig.
-Jag ser bra. -Du vet inte vad du letar efter.
Sakta ner när jag säger till.
-Du sa åt mig att gasa. -Och nu ska du sakta ner.
-Okej, chefen. -Lägg dig mitt på vägen.
Inte än. Inte än.
Nu.
B-1-1-1-K-B-K. Gasa igen.
-Tenase? -Jag kan inte prata just nu, Relu.
Du behöver bara lyssna.
Du måste kolla ett registreringsnummer. Nu, Tanase.
B-1-1-1-K-B-K.
K-B-K. En blå BMW, en gammal 5-serie.
Uppfattat.
Ring upp mig.
Jag tror att du hetsar upp dig i onödan.
Du borde fokusera på att köra.
Ja, älskling. Varför litar du inte på mig?
Folk väntar på mig, jag har ett möte.
Hej då. Du anklagar mig för sånt jag inte har gjort.
Vi diskuterar inte det nu.
Hallå?
Så vad tycker du?
-Det är fint. -Jag tycker det.
Den är enkel, men har allt man kan önska sig.
Här finns ett välutrustat kök med kylskåp och mikro.
Det finns apotek och mataffär runt hörnet.
Tunnelbanan är tre minuter bort. Det är positiva saker.
Du kommer att börja trivas fort.
Och man ser sjön. Utsikten är imponerande.
Solnedgångarna är storslagna. Särskilt på hösten-
-när löven faller och allt är rostrött.
Ja. Här finns allt man kan önska sig.
Jag ska visa dig sovrummet också.
Det är härinne. Längst bort i korridoren.
Här är det. Vad tycker du?
Det är fint.
Ja.
Det har...en unik känsla.
Här finns en byrå, en garderob, nattduksbord, en säng...
Och lampor om du vill läsa på kvällen.
Hoppsan!
Ärligt talat knarrar sängen lite. Särskilt när man...
När man har mardrömmar.
Ja. Precis.
-Du sa att det var en arbetslägenhet. -Det stämmer.
Det är en arbetslägenhet.
-Får jag öppna ett fönster? -Naturligtvis.
Nej, det... Jag hjälper dig.
Du luktar så gott. Du luktar väldigt gott.
Jag tänder verkligen på dig.
Känn här!
Jag vill röra dina bröst. Får jag det?
-Låt mig röra dina bröst. -Vi borde nog inte...
Vad är det? Tycker du inte om mig?
-Det är inte det. -Jag kanske inte är din typ.
-Nej... -Inte?
-Det är inte det. -Jag är kär, Gina!
Jag är kär i dig. Jag svär på mina barn!
Sen första gången jag såg dig har jag känt...
...att det väller över mig.
-Jag kan se det. -Snälla, vi kan väl ha sex?
Jag är inte bra på att uttrycka mig, men det här visar vad jag menar.
Jag känner det tydligt.
Jag är patetisk, eller hur?
Jag är patetisk. En dum, patetisk idiot.
Att bli kär så här...
...som en hopplös skolpojke.
Och flickan jag älskar bryr sig inte alls om mig. Eller hur?
Idiot, fåne!
Säg inte så, det är trevligt. Lägenheten är också trevlig.
-Förlåt, det var inte meningen... -Det är inte ditt fel.
Det är alltid så här. Jag tar vad jag får.
Och jag får aldrig det jag verkligen vill ha.
Snälla, älska med mig. Snälla! Låt mig komma in i dig.
Snälla, Gina!
Jag vet att du vill. Hela min kropp säger det.
Låt mig komma in i dig. Snälla!
Snälla!
-Låt höra, Tanase. -Jag hittade inget.
-Vad menar du? -Jag ringde en trafikpolis.
Han kunde inte hitta nåt.
-Gav du mig rätt information? -Det var rätt.
-Det var rätt registreringsnummer. -Då förstår jag inte.
-Stanna på bensinstationen. -Jag får inte stanna innan Bukarest.
Okej, jag stannar. Jag måste ändå pissa.
Så det var inget, alltså?
Titta där, chefen.
Din blåa BMW måste ha stannat för vår skull.
Låt dem ha riktigt kul.
-Skulle inte du pissa? -Jag tar en cigarett. Gå först, du.
Uppfattat.
Okej, vi hörs.
Släpp mig!
Jag har ett barn!
Jag har en dotter.
Jag har en sjuårig dotter.
Jobbar du åt Toma?
-Jobbar du åt Toma? -Vem är Toma? Vem...?
Vilken Toma, din djävla galning?
Vilken Toma?
Låt vattnet rinna och gnugga. Då kommer blodet igång.
Djävla... Fan ta dig!
Ja?
-Är du upptagen? -Nej. Vad är det? Vad har hänt?
Inget. Får jag bara ringa när nåt är fel?
Nej.
-Jag stör dig väl inte? -Nej, jag...
-Jag är ute på jobb. -Jaha, jobb...
Vad menar du?
-Jag tänkte att vi kanske... -Vad?
Om du vill och har tid kanske vi kan ta en fika?
När? Nu?
Nu eller senare. När du har tid.
Ok.
Vi hörs senare.
-Hallå? -Okej, vi hörs senare.
Kör.
-Svara. -Det är bara...
-Hallå? -Pappa!
-Hur mår du, älskling? -När kommer du hem?
-Pappa är på jobbet. -Nej!
-Skrik inte, jag hör dig. -Varför kommer du inte nu?
-Jag har saker att göra! -Jag är också saker.
-Ge mamma telefonen. -Nej, hon är i köket.
Där är BMW:n. Lägg på.
Kör om.
Kör runt.
Gasa.
Helvete!
-Vad är det? -Han har avslöjat mig.
-Är du säker? -Han tittar på mig.
-Var är du? -Nära Fetesti.
Vad?
Det här är illa! Vi är fyra kilometer därifrån.
Om du lurade mig är du död. Fattar du det, bitch? Kör!
Vi är körda. Kör!
-Vi måste bort från vägen. -Var?
Vad letar du efter?
Där.
Är du galen? Där kör vi fast.
-Sväng vänster! -Jag ska!
Vad fan håller du på med?
Helvete!
För helvete!
-Jag har tappat bort honom. -Hur är det möjligt?
-Han körde ut på fältet. -Vad gjorde han?
Han körde ut på fältet. Vad fattar du inte?
Följ efter!
Jag gjorde det! Och fastnade. Helvetes djävla skit!
-Fortare! -Chefen!
Vad gör du?
Jag kan inte. Jag har suttit inne, så om de tar mig...
Släpp mig!
Fan också, han kommer undan!
Vad har du, Remi? Du klarar det.
Kör.
Ta honom!
-Mitt i prick! -Ja!
Jag fick stånd. Helt sant!
Ta honom!
Var är du, Remi?
I närheten. Jag närmar mig er.
-Jag såg det, du är duktig. -Han smällde som carbonara!
Mitt i prick!
Vi får skratta åt det senare. Vi kanske behöver dig igen.
Jag är på väg, chefen.
Ska vi fira i kväll? Du, jag och en flaska vin?
Chefen? Lastbilen. Den körde in i dalen, men aldrig ut.
-Vad menar du med det? -Det kanske inte är nåt, men...
Gasen i botten! Vad fan?
Nej! Helvetes djävla skit! Nej!
Den andra killen, då? Ska Remi ta honom?
Det behövs inte efter det han har gjort.
Nån annan ser till att han får sitt.
-Pappa! -Nej, det är inte pappa.
Ge din mamma telefonen.
Mamma! En man vill prata med dig!
-Hallå? -Jag är Dorins vän.
-Har det hänt nåt? Ja, det har hänt nåt.
Jag beklagar.
Två miljoner. Två miljoner euro!
Polisen var efter mig. Jag hade inget val.
Håll tyst. Håll tyst, annars skär jag dig.
Håll tyst!
Jag ser att ni har telenovelas här med.
Det här var allt jag hittade.
Den är lite mager, men den duger.
Jag ska göra en fantastisk dragongryta. Den är så god.
Är ni klara med telenovelan och skrikandet?
Telenovelan är jättepopulär i Spanien.
Det är ett fenomen.
Folk gör allt för att få se dem.
Vad fan?
Vuxna människor dreglar över teven!
Jag är inte jättesmart, men jag förstår det inte.
Men de är från Sydamerika.
Om man vill kan man störta regeringen med hjälp av telenovelas.
Så populära är de.
För länge sen, innan folk hade teve, sände man dem på radio.
Vi hade också radioteater.
-Vad sa du, dumbom? -Ingenting, chefen.
Du har helt rätt. Vi hade radioteater.
Miljontals människor, hundratals miljoner.
Alla satt klistrade framför radion och lyssnade på historier.
Kan ni föreställa er det?
Jag gillar inte historier.
Den här killen har sprungit långt i dag.
Men sprang han för att han ville träna?
-Eller sprang han för att rädda oss? -Rädda oss för två miljoner euro?
Jag skiter helt i pengarna, de kan dra åt helvete.
Men jag bryr mig verkligen om, och nu skämtar jag inte...
Jag bryr mig mer om det än om vem som sköt JR i "Dallas".
Jag ser de amerikanska serierna eftersom de är våldsamma.
Jag vill veta hur polisen visste.
Och det handlar inte om dumma poliser.
De är smarta.
Om man letar efter dem finns det inga bevis för att de existerar.
Som jag ser det har jag repeterat den här pjäsen i flera år nu.
Och jag gör ett så dåligt jobb att de slår till direkt.
Dessutom försvinner Toma spårlöst.
Vad fan?
Så vad säger du...
...Relster?
Det stämmer.
Ni måste ha gjort ett dåligt jobb.
Men vi gjorde inget dålig jobb.
Toma har inte tjallat, honom har jag koll på.
Och min bror...är min bror.
Då finns det bara en förklaring.
Nån berättade för polisen hur bra jag planerade alltihop.
Och jag ska ta reda på vem.
Men först ska jag göra en gryta.
HORA
Chefen.
Måste jag förklara? Eller kan du gissa?
Nej, jag förstår.
Helt otroligt! Jag trodde att det var en leksak.
Förlåt, det var ett misstag.
Jag beklagar röran.
Jag tänkte ändå flytta.
-Jaså? -Ja.
-Vart då? -Till ett annat ställe.
Hur ska vi då hitta dig om vi behöver prata?
Vilka är "vi"?
Tänk dig att det här är lagen. Du är på den sidan och vi på den här.
"Vi", "du"...
För många ord.
Folk skyller på staten, kommunisterna eller det ruttna systemet.
Man kör över nån på ett övergångsställe. Inga problem.
Om man flyttar övergångstället en meter blir offret boven istället.
Det är typiskt Rumänien.
Skitsnack.
Det är bara den mänskliga naturen.
Det är likadant överallt. Alla vill ha samma sak.
Vi skaffar det bara på olika sätt.
Jag ville till exempel gärna ha den där lastbilen i dag.
Jag ville verkligen ha den.
Varför sa du inte det? Då hade jag stannat.
Så går det när man inte kommunicerar med ord.
Vi kan bli vänner på Facebook. Från och med nu håller vi kontakten.
Vill du ha mitt kaffe?
Du kommer ju ändå inte att kunna somna nu.
Text: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com