Toma...er forsvunnet.
DETTE HAR SKJEDD
Første transport skjer i morgen. Du drar til Constanta.
Ikke svim av på en bar, vi har en jobb å gjøre.
Jeg betaler for oksygenet du puster.
Lykke til, Chuckie!
Hvor bor Kapteinen?
Jeg vil ha Kapteinen, Relu og Sabin Costache til å begynne med.
Jeg er bedre enn dere alle sammen.
Teddy!
Hallo! Vær forsiktig med de der.
Er du en sånn helsefrik?
Jeg er en sånn som hater å snakke på tom mage.
Da er det best at du spiser noe. Hvem vet når du får sjansen igjen!
-Holder du på med hjernegymnastikk? -Hva er det?
Akkurat.
-Vet du hva de inneholder? -Driter i eksistensielle spørsmål.
Tjuefem års fengsel. Det inneholder de hvis du blir tatt.
Jeg håper at du er mer forsiktig i morgen enn med herr Tomas puddel.
Er det min feil at den ikke ventet på grønn mann?
Det er det som er problemet. Den visste at den skulle vente.
Jeg hadde lært den det.
Teddy!
Han beveger seg ikke lenger.
Jeg tror at han har tatt noe. Jeg ringte for ti minutter siden.
Jeg dør.
Vær så snill, ikke dø. Jeg vil drepe deg selv.
De gir deg benzo...noe. Jeg husker ikke.
Benzodiazapin.
Smart fyr. Sånt som dette kan du visst.
-Magda... -Dra til helvete. Hold munn.
Det holder visst ikke at de skar bort en bit av meg og kastet den.
Jeg hadde ham inni meg i seks måneder.
Og de kastet ham som om han var gammel mat.
De la ham i en pose, kastet den-
-i søpla og så på mens hundene spiste ham opp.
Magda...de kastet ham ikke.
Hver morgen våkner jeg og venter på...
...nei, håper på, at ryggen skal verke.
Jeg håper på kvalme og spy.
På at ansiktet skal bli fullt av kviser igjen. Men jeg har det bra.
Jeg har det bra. Fatter du det?
Jeg vil ikke ha det bra. Jeg vil ha det slik jeg hadde det.
Og jeg hater meg selv for at jeg har det bra.
Og jeg er så redd for at jeg aldri skal komme over dette.
Jeg vil bare gråte. Jeg vil gråte.
Magda...
Tror du at heroinet, kokainet og det andre de fant, gjør deg kul?
Da jeg kom inn med deg, sa legen-
-at den nærmeste timen var kritisk. Skjønner du hva dette betyr?
-Ja, det gjør jeg. -Gjør du, din idiot? Så hvorfor...?
Kom hit.
Det er ingen fare. Sånn, ja.
Dorin.
Relu.
-Har du gjort dette før? -Gjort hva?
Har du kjørt lange transporter før?
-Mennesker. -Mener du illegale innvandrere?
Nei, normale mennesker. Eller "normale".
-Jeg har kjørt taxi. -Jaså?
Jeg har vært ambulansesjåfør.
Men for tolv år siden fikk jeg litt problemer.
Jeg skar en kompis.
Vi begynte å slåss på et diskotek, og han hoppet på meg.
Jeg skar ham med en flaske i halsen.
Jeg traff aorta, så han døde.
Det var ikke meningen.
-Ikke? -Selvsagt ikke.
Jeg fikk tolv års fengsel og kom ut for to måneder siden.
Hvem skulle ansette meg nå? Ingen. Jævla dritt.
En kamerat fortalte om dette, og jeg traff fru Nico.
Jeg får 500 euro for å kjøre fra Constanta til Bucuresti.
-Hvem ville ha sagt nei! -Har du ikke kjørt på tolv år?
-Det er som å sykle. -Ikke vet jeg, jeg sykler ikke.
-Nico? Hvor er dere?
-Er dere på motorveien ennå? -Ikke ennå.
-Ikke ta motorveien. -Hvorfor ikke? Det blir lengre.
-Ta gamleveien til havet. -Det blir lengre.
Kjør gjennom Slobozia. Det er tryggere.
Nico?
Motorveien er full av veisperringer. Vil du ta den sjansen?
-Ta veien gjennom Slobozia. -Ja vel, sjef.
Den blå BMW-en har fulgt etter oss siden vi forlot Constanta.
Ingen følger etter oss. Romania er fullt av BMW-er.
-Ja. Kjør fortere. -Ja visst.
Hei.
-Hva vil du, din tosk? -Ta vesken din.
Tar du vesken, tar jeg livet ditt.
Kapteinen har sendt meg. Jeg heter Sabin, men kalles Sabinache.
-Jeg skal kalle deg "tosk". -Ja vel, sjef.
-Har du en bil? -Det vraket der.
Kom igjen, åpne den.
Hva holder du på med, din tosk?
Kjører deg til Bucuresti.
-Ingen kjører meg noe sted. -Nei vel, sjef.
-Sabinache. -Ja, sjef?
Hva sa vi akkurat?
Du sa at du blir kalt Sabinache. Jeg sa at jeg kaller deg "tosk".
Hvis jeg roper "tosk", og du svarer, hva er da jeg?
En av karene dine?
-Nei, sjef. -"Nei, sjef" høres fint ut.
-Sabinache? -Ja, sjef?
-Hva er det, sjef? -Jeg liker ikke dette.
Hva da? Måten jeg kjører på?
Jeg liker ikke veien. Sikten er dårlig.
-Jeg ser bra. -Du vet ikke hva du leter etter.
Brems ned når jeg sier ifra.
-Du ba meg om å gasse. -Og nå skal du bremse ned.
-Ja vel, sjef. -Legg deg midt i veien.
Ikke ennå. Ikke ennå.
Nå.
B-1-1-1-K-B-K. Gi gass igjen.
-Tanase? Jeg kan ikke snakke nå, Relu.
Du trenger bare å lytte.
Du må sjekke et registreringsnummer. Nå, Tanase.
B-1-1-1-K-B-K.
K-B-K. En blå BMW, en gammel 5-serie.
Oppfattet.
Ring meg opp igjen.
Jeg tror at du hisser deg opp i grunn.
Du burde fokusere på å kjøre.
Ja, elskede. Hvorfor stoler du ikke på meg?
Folk venter på meg, jeg har et møte.
Du anklager meg for ting jeg ikke har gjort.
Vi diskuterer ikke det nå.
Hallo?
Så hva syns du?
-Det er fint. -Jeg syns det.
Den er enkel, men har alt man kan ønske seg.
Den har et velutstyrt kjøkken med kjøleskap og mikro.
Det fins apotek og matbutikk rundt hjørnet.
Tunnelbanen er tre minutter unna. Det er positive ting.
Du kommer til å trives fort.
Og man ser sjøen. Utsikten er imponerende.
Solnedgangene er storslåtte. Særlig på høsten,-
-når løvet faller og alt er rustrødt.
Ja. Her fins alt man kan ønske seg.
Jeg skal vise deg soverommet også.
Det er her inne. Innerst i korridoren.
Her er det. Hva syns du?
Det er fint.
Ja.
Det har...en unik følelse.
Her er det en kommode, et skap, nattbord, en seng...
Og lamper hvis du vil lese om kvelden.
Hei sann!
Ærlig talt knirker sengen litt. Særlig når man...
Når man har mareritt.
Ja. Nettopp.
-Du sa at det var en jobbleilighet. -Det stemmer.
Det er en arbeidsleilighet.
-Får jeg åpne et vindu? -Selvfølgelig.
Nei, det... Jeg hjelper deg.
Du lukter så godt. Du lukter veldig godt.
Jeg tenner virkelig på deg.
Kjenn her!
Jeg vil ta på brystene dine. Får jeg det?
-La meg ta på brystene dine. -Vi bør nok ikke...
Hva er det? Liker du meg ikke?
-Det er ikke det. -Kanskje jeg ikke er din type.
-Nei... -Ikke?
-Det er ikke det. -Jeg er forelsket, Gina!
Jeg er forelsket i deg. Jeg sverger på barna mine!
Siden første gang jeg så deg, har jeg kjent...
...at det velter over meg.
-Jeg kan se det. -Vær så snill, kan ikke vi ha sex?
Jeg er ikke flink til å uttrykke meg, men dette viser hva jeg mener.
Jeg føler det tydelig.
Jeg er patetisk, ikke sant?
Jeg er patetisk. En dum, ynkelig dust.
Å bli forelsket sånn...
...som en håpløs skolegutt.
Og jenta jeg elsker, bryr seg overhodet ikke om meg. Eller hva?
Dust, dust!
Ikke si sånt. Det er hyggelig. Leiligheten er også hyggelig.
-Unnskyld, det var ikke meningen... -Det er ikke din feil.
Det er alltid sånn. Jeg tar hva jeg får.
Og jeg får aldri det jeg virkelig vil ha.
Vær så snill, elsk med meg. Vær så snill! La meg komme inn i deg.
Vær så snill, Gina!
Jeg vet at du vil. Hele kroppen min sier det.
La meg komme inn i deg. Vær så snill!
Vær så snill!
-La oss høre, Tanase. Jeg fant ingenting.
-Hva mener du? Jeg ringte en i trafikkpolitiet.
Han kunne ikke finne noe.
-Ga du meg riktig informasjon? -Det var riktig.
-Det var riktig registreringsnummer. Da forstår jeg ikke.
-Stans på bensinstasjonen. -Jeg får ikke stoppe før Bucuresti.
Ok, jeg stopper. Jeg må uansett pisse.
Så det var ingenting, altså?
Se der, sjef.
Den blå BMW-en din må ha stanset for vår skyld.
La dem ha det skikkelig moro.
-Skulle ikke du pisse? -Jeg tar en sigarett. Gå først, du.
Oppfattet.
Greit, vi snakkes.
Slipp meg!
Jeg har et barn!
Jeg har en datter.
Jeg har en sju år gammel datter.
Jobber du for Toma?
-Jobber du for Toma? -Hvem er Toma? Hvem...?
Hvilken Toma, din jævla galning?
Hvilken Toma?
La vannet renne og gni. Da kommer blodomløpet i gang.
Jævla... Faen ta deg!
Ja?
-Er du opptatt? -Nei. Hva er det? Hva har skjedd?
Ikke noe. Får jeg bare ringe når noe er galt?
Nei.
-Jeg plager deg vel ikke? -Nei, jeg...
-Jeg er ute på jobb. Ja vel, jobb...
Hva mener du?
-Jeg tenkte at vi kanskje... -Hva?
Hvis du vil og har tid, kanskje vi kan ta en kaffe?
Når? Nå?
Nå eller senere. Når du har tid.
Ja vel.
Vi snakkes senere.
-Hallo? Ok, vi snakkes senere.
Kjør.
-Svar. -Det er bare...
-Hallo? Pappa!
-Hvordan har du det, lille venn? Når kommer du hjem?
-Pappa er på jobb. Nei!
-Ikke rop, jeg hører deg. Hvorfor kommer du ikke nå?
-Jeg har ting å gjøre! Jeg er også ting.
-Gi mamma telefonen. Nei, hun er på kjøkkenet.
Der er BMW-en. Legg på. Legg på!
Kjør forbi.
Kjør rundt.
Gi gass.
Helvete!
-Hva er det? -Han har avslørt meg.
-Er du sikker? -Han ser på meg.
-Hvor er du? -Ved Fetesti.
Hva?
Dette er ille! Vi er fire kilometer unna.
Hvis du lurte meg, er du død. Skjønner du det? Kjør!
Vi er ferdige. Kjør!
-Vi må vekk fra veien. -Hvor?
Hva leter du etter?
Der.
Er du gal? Der kjører vi oss fast.
-Sving til venstre! -Jeg skal det.
Hva pokker holder du på med?
Helvete!
I helvete!
-Jeg har mistet ham. -Hvordan er det mulig?
-Han kjørte ut på jordet. -Hva gjorde han?
Han kjørte ut på jordet. Hva forstår du ikke?
Følg etter!
Jeg gjorde det! Og satte meg fast. Helvetes jævla dritt!
-Fortere! -Sjef!
Hva gjør du?
Jeg kan ikke. Jeg har sittet inne, så hvis de tar meg...
Slipp meg!
Pokker også, han slipper unna!
Hva har du, Remi? Du klarer det.
Kjør.
Ta ham!
-Midt i blinken! -Ja!
Jeg fikk bender'n. Helt sant!
Ta ham!
Hvor er du, Remi?
Like ved. Jeg nærmer meg dere.
-Jeg så det, du er flink. -Han smalt som carbonara!
Midt i blinken!
Vi kan le av det senere. Kanskje vi trenger deg igjen.
Jeg er på vei, sjef.
Skal vi feire i kveld? Du, jeg og en Chardonnay?
Sjef? Lastebilen. Den kjørte inn i dalen, men aldri ut.
-Hva mener du med det? -Kanskje det ikke er noe, men...
Klampen i bånn! Hva faen?
Nei! Helvetes jævla dritt! Nei!
Den andre fyren, da? Skal Remi ta ham?
Det trengs ikke, etter det han har gjort.
Noen andre sørger for at han får sitt.
-Pappa! -Nei, det er ikke pappa.
Gi moren din telefonen.
Mamma! En mann vil snakke med deg!
-Hallo? -Jeg er Dorins venn.
-Har det skjedd noe? -Ja, det har skjedd noe.
Jeg er lei for det.
To millioner. To millioner euro!
Politiet var etter meg. Jeg måtte.
Hold kjeft. Hold kjeft, ellers kutter jeg deg.
Hold kjeft!
Jeg ser at dere har telenovela her også.
Dette var alt jeg fant.
Den er litt mager, men den duger.
Jeg skal lage en fantastisk estragongryte.
Er dere ferdige med telenovela og skrikingen?
Telenovela er kjempepopulært i Spania.
Det er et fenomen.
Folk gjør alt for å få se dem.
Hva i helsike?
Voksne mennesker sikler over TV.
Jeg er ikke kjempesmart, men jeg forstår det ikke.
Men de er fra Sør-Amerika.
Hvis man vil, kan man styrte regjeringen med hjelp av telenovela.
Så populære er de.
For lenge siden, før folk hadde TV, sendte man dem på radio.
Vi hadde også radioteater.
-Hva sa du, din tosk? -Ingenting, sjef.
Du har helt rett. Vi hadde radioteater.
Millioner av mennesker, hundrevis av millioner.
Alle satt klistret foran radioen og hørte på historiene.
Kan dere forestille dere det?
Jeg liker ikke historier.
Denne fyren har løpt langt i dag.
Men løp han fordi han ville trene?
-Eller løp han for å redde oss? -Redde oss for to millioner euro?
Jeg driter fullstendig i pengene, de kan dra til helvete.
Men jeg bryr meg virkelig om, og nå tuller jeg ikke...
Jeg bryr meg mer om det enn om hvem som skjøt JR i "Dallas".
Jeg ser de amerikanske seriene fordi de er voldelige.
Jeg vil vite hvordan politiet visste om dette.
Og det handler ikke om dumme politifolk.
De er smarte.
Hvis man leter etter dem, fins det ingen bevis for at de eksisterer.
Slik jeg ser det, har jeg øvd på dette stykket i flere år nå.
Og jeg gjør en så dårlig jobb at de slår til umiddelbart.
Dessuten forsvinner Toma sporløst.
Hva i helsike?
Så hva sier du...
...Relster?
Det stemmer.
Dere må ha gjort en dårlig jobb.
Men vi gjorde ikke noen dårlig jobb.
Toma har ikke tystet, ham har jeg styr på.
Og broren min...er broren min.
Da fins det bare én forklaring.
Noen fortalte politiet hvor godt jeg planla hele greia.
Og jeg skal ta rede på hvem.
Men først skal jeg lage en gryte.
HORE
Sjef.
Må jeg forklare? Eller kan du gjette?
Nei, jeg forstår.
Helt utrolig! Jeg trodde at det var et leketøy.
Unnskyld meg, det var en tabbe.
Jeg beklager rotet.
Jeg tenkte uansett å flytte.
-Jaså? -Ja.
-Hvor hen da? -Til et annet sted.
Hvordan skal vi da finne deg hvis vi må ta en prat?
Hvem er "vi"?
Tenk deg at dette er loven. Du er på den siden og vi på denne.
"Vi", "du"...
For mange ord.
Folk skylder på staten, kommunistene eller det råtne systemet.
Man kjører over noen på et fotgjengerfelt. Ikke noe problem.
Flytter man overgangen en meter, blir offeret kjeltringen isteden.
Det er typisk Romania.
Pisspreik.
Det er bare menneskets natur.
Det er sånn overalt. Alle vil ha det samme.
Vi skaffer det bare på ulikt vis.
Jeg ville for eksempel gjerne ha den lastebilen i dag.
Jeg ville virkelig ha den.
Hvorfor sa du ikke det? Da ville jeg ha stoppet.
Sånn går det når man ikke kommuniserer med ord.
Vi kan bli venner på Facebook. Fra og med nå holder vi kontakt.
Vil du ha kaffen min?
Du kommer uansett ikke til å klare å sovne nå.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com