Jeg har funnet ham. Mannen som forårsaket ulykken.
DETTE HAR SKJEDD...
Hva gjør du og jeg her?
Jeg venter på deg der inne.
Hvor vanskelig kan det være å finne en sigøyner som heter Sabin?
Jeg trenger hjelp.
-Jeg kommer. -Det var Toma.
Herregud!
Har du ikke pakket opp ennå?
-Stans. -Dette er som i USA.
Sånn.
Fins det noe å drikke?
Jeg kan hjelpe deg med å pakke opp.
Nei, noen kommer hit senere.
Rengjøringshjelpen vår.
Jeg kan komme innom etter jobben.
-Jeg trodde at dere hadde pakket ut. -Nei, det har vi ikke.
Kanskje du ikke har merket det, men jeg har vært opptatt.
Bruk et glass, ikke vær en snørrunge.
Hei, bondegutt!
Hva? Det er sånn man drikker.
Glemt det, jeg kjøper en ny.
Vi har glass for at de skal brukes.
Skal jeg lage noe til deg?
Burde du virkelig røyke etter...?
Sa ikke legen at jeg skulle nyte livet?
Jeg nyter dette.
-Gi meg skyss med drosjen din. -Nei.
-Hvorfor ikke? -Du får ta tunnelbanen.
Da kommer jeg for sent.
Ikke hvis du snakker mindre og slutter slepe føttene etter deg.
Jeg forstår ikke. Du lar Magda sitte på i drosjen.
-Hva har hun som ikke jeg har? -En rullestol.
Jeg har ikke råd til å betale for taxi om vi kan gå. Skjønner du?
-Svar! -Ja, jeg forstår.
Hei.
Men han er ikke verdens verste.
Typisk menn, de trenger guttekveldene sine.
-Og derfor vil de ikke flytte sammen. -Kutt ut.
For eksempel i går kveld...
Pen bluse. Hvor har du kjøpt den?
Kutt ut, de der fins jo overalt. På hver eneste kjøpesenter.
Skjønner du? Han gjør det for at jeg skal forstå at han bestemmer.
At jeg bare er en berte som henger der og drikker vannet hans.
-Hei, jenter. Godt måltid. -Takk.
Jeg er i mindretall. Jeg skal bare hente kaffe, så går jeg.
-Nei, vi skal til å gå. -Drikk kaffen i fred og ro.
Hva er galt med denne? Har jeg ødelagt den?
Jeg fikser det. Det er jo jobben min.
-Da vil jeg ha... -En ekstra sterk espresso.
Du lagde en perfekt espresso.
-Maskinen lagde den. -Ikke vær så beskjeden.
Jeg ville si... Jeg håper at du ikke tar dette på feil måte.
-Du kom sent i dag. -Det kommer ikke til å gjenta seg.
Slapp av, det handler ikke om det. Det gjør ingenting.
Men etter at jeg kjørte deg hjem i går, begynte jeg å tenke.
Og jeg innså at du bor veldig langt unna.
Hvor lang tid tar det å pendle hit?
-Det må ta minst en time. -Ja, men jeg leser på tunnelbanen.
Vi har... Eller jeg har...
Jeg har en leilighet et steinkast herfra.
Huset er nytt, og leiligheten er fullt utstyrt.
Jeg sover der innimellom når jeg jobber lenge.
Du kan flytte inn om du vil. Du og din sønn, selvfølgelig.
-Nei takk. -Du ville ha spart så mye tid.
Du kan omgås mer med sønnen din. Det blir bra for ham også.
Unnskyld meg, men det er et tryggere område.
-Takk, men det går ikke. -Hvorfor ikke?
Hva ville folk si?
Hvorfor har de noe med dette å gjøre? Jeg kan holde munn om det.
La meg vise deg den. Det gjør ingenting hvis du ikke liker den.
Hvor høy er leien?
Med dine espressokunnskaper blir ikke leien noe problem.
Nå skal du få spise i fred. Tenk på det, så prates vi om det.
Hallo?
-Hva skjer? Kan du snakke? -Ja, selvsagt.
Hvordan har du det? Hvordan har du det?
Magda?
-Magda? Jeg vet ikke hvordan jeg har det.
De skrev meg ut i morges. Mamma kjørte meg hjem.
-Bor du hos oss igjen? Hvem er "oss"?
Jeg er i leiligheten vår i Herastrau. Jeg mener, i Teddys leilighet.
Og Teddy er ikke hjemme. Jeg vet ikke hvor han er.
Snakk høyere, jeg hører deg ikke.
-Unnskyld. Hvordan det?
Du tvinger ham vel ikke til å holde seg borte?
Nei, men jeg burde ha hentet deg.
-Hvordan har du det? Det har du allerede spurt om.
Husker du da jeg kom hjem sent og du spurte hvor jeg hadde vært?
Jeg hadde vært sammen med Teddy, og du slo meg skikkelig hardt.
-Jeg har bedt om unnskyldning for... Glem det.
Tror du at jeg tok feil?
-Om hva da? Av alt.
Av Teddy, av alt...
-Hallo? Er du her fremdeles? -Ja, selvsagt.
Nei, jeg tror ikke at det var hans feil.
-Det var ikke Teddys feil. Nei, jeg mener jo det.
Jeg lurer på om det var min feil.
Nei, det var ikke din feil.
Eller hans.
-Iblant skjer det bare... Herregud, jeg forhører deg ikke.
Vent litt, Magda. Magda!
Relu...
Slipp meg, Relu.
Tilgi meg.
La meg dø hjemme.
Drikk litt vann. Ta det rolig.
Små slurker.
Tilgi meg! Tilgi meg.
-Det skal jeg hilse ham og si. -Tilgi meg, gutten min!
Tilgi meg.
Jeg tok med tablettene dine.
Tilgi meg, gutten min!
Ro deg ned, jeg sier det til Relu.
-Tilgi meg. -Ro deg ned.
Teddy! Tilgi meg, gutten min.
-Skal jeg tilgi deg? -Tjue år...med din far.
Og nå kaster han meg bort som et råttent eple.
Jeg gjorde bare...det jeg må gjøre.
Det var ikke meningen å...
Hva gjorde du?
Tilgi meg, gutten min.
Og hils jenta di og si at jeg er så lei for det.
La meg dø hjemme.
Du?
Var det deg?
Så du vil altså dø?
Du dør når jeg sier at du får det.
Jeg har hjertemedisinen din.
Kom og ta den.
Ha litt medlidenhet.
Det har jeg.
Du får en bedre sjanse enn sønnen min fikk.
Magda?
Sover du, Magda?
Hei.
Vil du møtes?
Pizza?
Jeg leter etter herr Emiliane.
-Er du pizzabudet? -Nei, jeg er Anghel.
Fra grensepatruljen i Constanta. Jeg er sjef der.
God dag.
Jeg heter Emiliane. Je suis Emiliane.
Du er skuffet. Jeg er vant til at kvinner føler det etterpå.
-Men vi har nettopp møtt hverandre. -Jeg trodde bare at du var eldre.
Jeg er et vidunderbarn som lærte meg å lese tidlig.
-Vil du ha kaffe? -Jeg har kjørt fra Constanta.
Det er en maskin ute. Har du noen mynter?
Glem det.
Jeg er litt nysgjerrig på en ting.
To statlig ansatte i mellom... Hvor er vi egentlig?
-På et kontor. -Men på hvilken institusjon?
Jeg fikk en telefon fra ministerens kontor i går.
De ba meg om å dra til Bucuresti og spørre etter herr Emiliane.
Bingo! Du har funnet meg.
Men jeg har ikke sett ett eneste skilt eller navneskilt.
Jeg vet ikke engang hvor du jobber. Justisdepartementet, skattevesenet?
-CIA, FBI, KGB, LOL, UMG... -Nettopp, så jeg ble nysgjerrig.
Vi må holde sammen, herr....
-Anghel. -Herr Anghel.
Jeg sparer deg for selviakttagelser og spørsmål om universet.
På den evolusjonære skalaen, fra aper til homo erectus,-
-er du en mark som kryper nede i leiren.
Du er, som de sier, bortkastet plass.
Hvis jeg knipser med fingrene, ryker du ut.
Dette er ikke en grensekontroll der noen kan smugle inn sigaretter-
-og legge noen hundre euro i passet for at dere skal se den andre veien.
Du fikk en telefon fra en som snakket med noen som snakket med meg.
Og jeg sa at jeg ville ha deg her ved lunsjtid i dag.
Det er lunsjtid, og du er på kontoret mitt.
Det kan også være slik at du aldri kom hit.
Velger du alternativ A eller B?
A: Du dukker opp. B: Du dukker ikke opp.
A, jeg dukker opp.
Hvem er fyren?
Kutt ut.
Hvem er fyren?
Herr Toma.
Og hva gjør han?
Foruten å ta hånd om prostata, hvilket er normalt i hans alder.
Import og eksport.
Import og eksport... Kutt ut, Anghel! Ikke prøv å lure meg!
Jeg vet at det er import og eksport, det var derfor jeg ba deg komme hit.
Men ikke prøv tute i meg at det bare handler om dette.
Hvete, korn, linfrø...
Jeg vil vite mer om det som ikke står i dokumentene.
Ryktene, avtalene, intrigene.
Vil du få besøk av en aktor som etterforsker organisert kriminalitet?
Hvorfor det?
Så hva importerer og eksporterer denne fyren?
Folk...
Folk sier alt.
Definer "alt".
Substanser.
Vaniljeekstrakt?
Kanel?
Dop. Klasse A-stoff.
Sånn skal det låte.
Men vi har aldri funnet noe.
Du vet hva de sier. Man kan hvis man vil.
Jeg tviler på at det gjelder deg.
Ikke ta det ille opp.
Nå kommer pizzaen.
-Ja? Hvem er det? -Relu fra Bucuresti.
Jeg vil snakke med Toma.
De har sprengt en bombe til.
To av dem tok livet av seg selv med en sånn vest.
Og de drepte 30 uskyldige mennesker.
Framfor alt kvinner og barn. Og hvorfor?
For at de skal få sine 77 jomfruer i himmelen.
Det er det de blir lovt.
77 jomfruer.
Jeg ville ha byttet 77 jomfruer mot én synder.
Synderen vet hvordan man gjør det som må gjøres.
Derfor ble hun sparket ut av himmelen.
De beholder bare dem som ikke vet noen ting.
Men hva skal man ha dem til hvis de ikke kan noe?
77 eller 7000 spiller ingen rolle.
Det er som å legge en null til null.
Hvorfor drepte de 30 uskyldige mennesker?
For ingenting.
Akkurat som gutten i magen til datteren min.
Sønnen til datteren min, hva var han skyldig i?
Han var uskyldig.
Kanskje det.
Kanskje han var uskyldig.
Eller kanskje ikke.
Du skjønner...
De sier...
...at tyskerne føler skyld for det de gjorde i andre verdenskrig.
Selv de som fødes i dag.
Når de blir voksne, føler de skyld.
Du skjønner...
Synder føres videre.
De blir værende.
Som øyenfargen vår.
Det sier ekspertene.
Jeg vil ha et forlik.
Relu...
Du og jeg hadde en avtale.
Så du brøt løftet ditt.
Det var en annen situasjon.
Så du tror at du kan endre løftet ditt basert på situasjonen?
Men det er jo det som er greia.
Et løfte er det samme uansett situasjonen, ellers...
...blir det som hvilket som helst løfte, som endres med situasjonen.
Så på grunn av et løfte hevner du deg på...
Nei.
Ingen har hevnet seg her.
Vet du hva som skjer når man bor i et land som vårt,-
-som har flere kirker enn sykehus?
Der gale gamle kjerringer dreper folk med sin kristne barmhjertighet-
-for å få kysse noen hellige relikvier?
Folk tror at livet er delt i to deler.
Synd og avstraffelse.
Selv jeg tror at livet er delt på midten.
Mellom årsak og virkning.
Relu...
Du vet meget godt hvorfor det der skjedde.
Hvorfor forbauser virkningene deg?
Det er alt det er.
Årsak og virkning.
Så hva skjer nå?
Spør du meg det?
Jeg er bare et hjul i maskineriet som du har satt i gang.
Hva skjer nå?
Relu...
I min alder blir man fort lei.
Og magesåret mitt verker, så...
Hva skjer nå, herr Toma?
Årsak og virkning, altså?
Ok, Nico. Og hva skal jeg gjøre? Søke gjennom hele parken?
De har ikke chip i ræva, slik at jeg kan bruke GPS.
Ja vel, ja.
Ja visst, jeg skjønner. Jeg skjønner!
Sug pikken min, di jævla hore! Sjefskjerring!
Din forbanna, jævla fitte! Hallo, jeg er...
God kveld, kompis. Forstyrrer jeg?
Det hadde ikke vært moro å gi deg et keisersnitt på en offentlig do.
Kanskje du ville ha fått noen basiller.
Puiu...
Vi kjenner altså hverandre.
Jeg tenkte meg det.
Men hvor fra?
Fra backgammonbordene?
-Vil du svare? -Nei.
Du skjelver som en soprans dobbelthake.
Hva er det med deg?
-Slutt å erte meg! -Det gjør jeg ikke.
Så fortell, hvordan kjenner vi hverandre?
Ut med språket.
-Hvordan kjenner vi hverandre? -Du irriterer meg.
Hvordan...kjenner...vi...hverandre?
Puiu, jeg er Tanase.
Kapteinen fikk meg...
Jeg drepte deg.
Jaså?
Så underlig! Jeg føler meg ikke død.
Magda?
Kom igjen, hopp inn.
Men vil dere høre noe ordentlig moro? Vi tok dem på dagtid.
De tunge forbryterne dreit i om de fikk noen år ekstra.
Så nå og da tente de på noe-
-eller skar en vakt med en hjemmelagd kniv.
Mafiagjengene er verst. Når de blir rastløse, må man passe seg.
De går mot hverandre. Ti mot ti, tjue mot tjue. Herlige tider.
Vi kom på dagen, i fullt utstyr, for å banke dem opp.
Hva betyr "fullt utstyr"? Tåregass og linjaler?
Dette er "fullt utstyr".
Det betyr AK-47, geværkolber,-
-geværer, krigsammunisjon...
Det var ikke som i Afghanistan, men det var stilig.
Vent litt. Hva brukte de i Afghanistan?
På TV sa de at vi bare sendte kontorrotter og pratmakere.
Ser han ut som en kontorrotte?
Jeg er ingen match for deg, sjef. Men jeg kan faktisk bruke...
...de Excel-greiene.
-Fortsett, nå. -Det som virkelig slår meg...
Utover søsteren din når hun ligger øverst...
Vi slo altså til på dagen. Vi slo ned og sparket dem.
Vi kunne ha malt veggene med den blodige massen.
Men da vi kom ut, ringte mange meg og ville ta en øl.
Akkurat som talibanerne.
-Hvorfor ville de ta en øl med deg? -Bare sånn.
Beklager. Bare sånn, sjef.
Sjef!
Hvorfor bærer du nag, gutt?
Du har jobben din, og vi har vår. Vi gjør jobben vår.
Men når vi har fri, kan vi grille noen biffer og feste.
Vent litt. Så du gikk dit?
Ikke bare da. Jeg går fortsatt.
Hvis du kjøper, er jeg åpen for alt.
Mafia, homser, dverger...
Til og med paven!
Jeg drar. Jeg skal bli sugd.
Ha det, gutt! Vi ses.
Ikke glem det jeg spurte om.
Hva er planen? Skal vi bli høye igjen?
Hva faen holder du på med? Du burde se deg for når du går.
Svar, da!
Herregud!
Dra tilbake til galehuset!
Hva faen! Forstår du ikke en spøk?
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com