VELKOMMEN TIL ATWATER
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Marshas søster?
-Hvad hedder hun? -Tante Jean.
Hun ser sødere ud end Marsha.
-Hej. -Hej, Libby.
-Tak, fordi vi måtte komme. -I er altid velkommen her.
-Tak. -Hvem er de to skønheder?
Den lille er Tank, og den store er Abby.
Hej. Rart at møde jer. Er det tryllestave?
Prøv at forvandle geden til en gås. Det virker måske.
Det skal nok gå. Værsgo. Forsigtig.
-Geder bider ikke, vel? -Jo. De er geder.
Pas på!
-Den er så blød. -Mand.
Det er et af mine yndlingsværker. Frank var kunstner.
-Han lavede det. -Frank?
Frank var min mand. Selvom vi aldrig blev gift.
-Han døde for ti år siden. -Jeg beklager.
-Han lavede også den. -Mand. Den er...
Den er meget...
-Rustik. -Frank var fan af ufuldkommenhed.
Det kan jeg se.
-Er du blevet mæt? -Hvor er opvaskemaskinen?
Du kigger på den. Jeg har heller ikke tørretumbler eller mikroovn.
-Tv? -Nej. Intet tv.
Jeg håber, du har et badekar, for de to skal gøre sig klar til at gå i seng.
-Vask op, så følger jeg dem op. -Nej. Vi har vores rutine.
Det skal nok gå. Kom her.
Godt.
Halløj. Her. Opfør jer ordentligt.
-Der er opvaskemiddel derude. -Godt.
-Sejt ar. -Jeg fik det i bilulykken med far.
-Her er mit bedste ar. -Det ligner en halvmåne.
-Mit ligner en flod. -Ja. Mississippifloden. Kom. Sengetid.
Tak.
Jeg tænkte, du måske ville have et. Her.
Her er koldt.
Der var de. Tak.
Det bliver kun, til vi kommer på fode igen. Det er hårdt med børnene.
Efter det med Danny mistede jeg grebet.
Det er hårdt at miste en person og hele sit liv.
Tak, fordi du lader os bo her.
Det bliver sikkert lidt sært. Du kender mig ikke.
Din mor har sikkert sagt en masse vås om mig.
Godt... Du kender Marsha. Hun har mange holdninger til mange ting.
Jeg så dig til bedstefars begravelse.
-Du skændtes med mor. -Ja. Jeg var en særling.
Og din mor har altid været et røvhul.
Men lad os ikke tale om ting, der giver os lyst til at slå i væggen.
-Du har mange husdyr. -Vi kalder dem ikke husdyr. De er dyr.
Og de har alle et job.
Høns lægger æg, katte jager mus,
hunde beskytter høns, og geder laver mælk.
-Hvad er hans job? -Thanksgiving.
Ja?
-Hvis du nu skulle fryse. -Tak.
Godt nytår.
Ja... Godt nytår.
-I klarer jer flot. -Det smager godt!
Tak.
Der er hun.
Tante Jean lavede pandekager, og jeg drømte, jeg var en sød ged.
Smag Jeanies syltetøj.
-Jordbær og blåbær fra marken. -Vi må plukke dem til sommer.
-Dette var grisen Wiggy. -Hun er mums.
Hvad vil du have i din espresso?
Ingen opvaskemaskine, men du har den der?
Jeg tager min kaffe alvorligt.
James O'Connor, bestyreren.
Det lyder, som om jeg har et bord ude i laden.
Du er vel den fortabte niece?
-Ja. -Rart at møde dig.
Den smukke pige hedder Abby, og den høje fyr hedder Tank.
-Det er fedt. -Hvor bor du?
Jeg bor ude i campingvognen.
-Du ligner en varulv. -Ligner... Jeg er måske en varulv.
Han skal lære din mor at drive gården.
-Hvad? -Jeg skal have hjælp. Du mangler et job.
Og han smutter en dag.
Jeg skal finde et job, men jeg er ikke gårdtypen.
Jeg er enig.
-Du kender mig ikke. -Du sagde det selv. Jeg kan se det.
Se hvad? Jeg... Det er ikke en god ide.
Jo. Drik ud, klæd dig på, og gå udenfor.
-Det er helligdag. -Ikke på en gård.
I morgen bliver det hårdere. Lad os besøge Russ i foderforretningen.
-Farvel, mor. -Kom så. Vi ses. Af sted.
Forsigtig.
-Vi ses ude i laden. -Hvor?
Den store røde bygning.
Kom her.
Godt.
-Hvad så? Har du ikke en frakke? -Jeg glemte den.
Det er høns.
Og det er geder.
Hun bad mig om at starte fra bunden. Det er Liz Taylor. Det er Katy Perry.
Og den ensomme der er Susan Sontag.
Nubiske geder har lange hængeører.
Vi har ingen alpegeder, men et par Lamanchaer, og vi malker dem kun.
-Har de alle et navn? -Ja. Men jeg kalder dem alle ged.
-Er du i familie med tante Jean? -Nej.
-Jeg klarer den. -Kom ind.
Den skal først fastgøres. Jeg mener alle vegne.
Man arbejder sig bagud. Så er det nu.
Ræk mig slangerne der.
-Fastgør de her. -Hvorhenne?
Der, hvor du tror. På yveret.
Godt. Stille og roligt.
-Man skal synge for dem. -Du spøger.
Jeg synger ikke for geder.
Ja. Sådan.
Der kan du se. Man skal varme dem op.
Så giver pigerne en deres bedste, ikke?
Tryk på start.
Sådan.
-Jeg troede, vi skulle bruge håndkraft. -Vi har 30 geder og fire hænder.
Frank satte alt det op. Jeg skal fikse den her.
Han satte et køleskab op.
De ville lave ost, men så blev han syg, og...
-Hvad? -Parkinsons.
Jean har leddegigt, så du arver tronen.
-Næppe. -Så siger vi det.
Køleskabet.
-Er det alt sammen gedeost? -Ja, ja.
Sejt.
Jean kunne åbne en osteforretning.
Gem den ide om en hipsterosteforretning til din dagbog.
Det var ikke det, jeg sagde, men...
Det lød som en hipsterosteforretning.
Her slutter dagens køleskabsrundvisning.
Man efterlader låger sådan, som man fandt dem.
-Om de så er åbne eller lukkede... -Man efterlader dem, som man fandt dem.
Man drejer lidt her og åbner den, ikke?
Værsgo.
Drej den.
-Drej. -Jeg drejer.
-Du skal dreje den. Drej, drej... -Av. Jeg drejer den. Av!
Av.
Jeg bør måske fikse den.
-Skal jeg følge efter dig? -Ja.
Venter du lige? Min sko...
Den er smuk, ikke?
-Hun lever. -Jeg satte mig ned og faldt i søvn.
-Du er sent på den. -Hanen galede.
-Dooby? Han er helt væk. -Haner kender ikke klokken.
Jeg skal lige have børnene op.
-De er ude at vande. -Er de det?
Jeg lærte dem at bruge regnspanden.
Vi skal hen og malke gederne.
Du skal hente forsyninger.
-Jeg tager lige et hurtigt bad... -Nej. Skønhedskonkurrencen er på lørdag.
Geder vil blæse på, hvordan du lugter, ikke?
-Jeg skal børste tænder. -Ja. Det er en god ide.
-Vi skal hyre rigtig hjælp. -Hun lærer det.
INGEN LANDMÆND. INGEN MAD.
Godt.
Der var den.
-Hej! -Hej.
Kun det her.
-Godt. -Ja.
Fedt. Godt.
-Er du gift? -Det var jeg.
Skilt?
Nej.
Mystisk. Hvad skete der?
-Han forsvandt. -Hvorhen?
Hvad skylder jeg dig?
Det bliver 48,25.
60.
Forsvundet som i død?
Dine byttepenge.
Første osteundervisningstime.
Jean, jeg har lige brug for et øjeblik,
for jeg har ikke været i bad i tre dage og er udmattet.
-Et øjeblik. -Godt. Smut.
Gå i bad. Vi ses om ti minutter.
-Har du det bedre? -Ja. Og tak for disse overalls.
-Du begynder at ligne en bondekone. -Skinnet bedrager. Hvad skal vi lave?
Guds arbejde Vi skal lave chèvre. Kom så.
-Det lyder svært. -Nej. Hæld mælken op i gryden.
-Den er tung. -Hæld det hele op i gryden. Fint.
Dette er osteløbe og bakterier. Tilsæt to-tre dråber.
Jeg hælder det hele i. Det får mælken til at koagulere. Så skal du røre rundt.
Rør rundt i det.
Jean, jeg...
Jeg vil takke dig, fordi du lader os bo her.
Du har været utrolig, og børnene elsker dette sted.
-Glem det. Du arbejder her nu. -Det vil jeg tale om.
Jeg ved ikke, om jeg egner mig til det.
Tag de her, og læg dem på bagepapiret. Brug hænderne. Værsgo.
Godt. Værsgo. Værsgo. Fortsæt. Jeg lytter.
Vi bliver her måske ikke, og du skal ikke afhænge af mig,
hvis nu det her ikke bliver til noget.
-Og jeg... Jeg værdsætter dig. -Godt. Jeg forstår det.
Jeg bruger dig, så længe jeg har dig.
Nu skal de saltes lidt. Kun en teske. Som om du salter din mad.
-Værsgo. -Godt.
På med det. Du er et naturtalent.
Bartley, vi har vist fået fuldt hus.
Hvad har du i denne rygsæk? Kom så.
Kom nu, Abby. Jeg vil ikke komme for sent.
Skat, du klarer dig så flot.
-Er mælkeglasset ikke kønt? -Jo. Ved du, hvad der også er kønt? Dig.
Vi får gæster til middag. Du må hellere gøre dig i stand.
Henter du brød?
Gør det ikke.
Tank og jeg så en larve.
Godaften, alle sammen. Her lugter af kærlighed, Jean.
Det er et duftlys, jeg købte. Hej.
Libby, min kæreste Russ.
-Hej. -Giv mig et kram.
-Og hans smukke barnebarn Sunshine. -Hej. Hvordan går det?
Hej.
-De er til dig. -Hvorfor det?
-Du er min elskedes niece. -Det er bestikkelse.
Jeg har brug for hjælp med hende.
Hun er en hippie og jeg er en konservativ advokat.
-Ejer du ikke foderforretningen? -Jo. Du er vel ikke en liberal hippie?
-Jeg ved ikke, hvad jeg er. -Det betyder, hun er liberal som mig.
-Det kan ikke passe. -Beklager, Russ.
Hvordan har du det?
Mine fingre er opsvulmede om morgenen og gør ondt.
Nej, nej, nej, Jean. Jeg mener, hvordan har du det?
Ved det ikke. Jeg er bekymret. Forhåbningsfuld.
-Hvad ved jeg? -Du ved, hvad jeg siger.
-Ja, det gør jeg. -Så behøver jeg ikke sige det.
Nej, det gør du ikke.
Jeg siger det alligevel.
Op med hænderne.
Solar plexus. Følg op med en albue, ikke?
Og dig? Bliver du drillet, Abby, ved du, hvad du skal gøre. Gå i seng.
-Godnat, O'Connor. -Hvor skal I hen?
Ovenpå, mor.
Det var opvasken.
Der kan du se. Tak for intet, Dooby.
-Det var rart med et hjemmelavet måltid. -Du har ret.
Hej.
Jeg beklager det, jeg sagde i forretningen.
-Det går nok. -Giv mig din hånd.
-Du gør hende bange. -Nej. Jeg klarer den.
-Jeg vil læse den. -Det behøver du ikke.
Godt.
-Du har en stærk livslinje. -Hvor originalt.
Ignorer ham.
Din fortid og nutid skal snart mødes.
Hjertelinjen viser, at der er megen kærlighed i dit liv. Og to familieringe.
Det betyder, du har to familier.
Alt i dit liv er lige ved at forandre sig.
-Det har det allerede gjort. -Med den afsløring går jeg i seng.
-Jean, tak for mad. Godnat. -Godnat, James.
Godnat.
Din mand. Du sagde, han forsvandt.
-Men han er ikke rigtig forsvundet. -Godt. Nu gør du mig faktisk bange.
Får han en fridag?
-Han er syg. -Jeg har det skidt.
-Godmorgen. -Får han en fridag?
-Kør Abby i skole. Tank er syg. -Beklager, min ven.
-Vi går nu. -Ja, sir.
-Du skal hen i banken i dag, ikke? -Jeg kører Abby i skole... og så...
-Studieafgifter. -Det skal nok gå alt sammen.
Jeg elsker dig.
Danny... Danny! Der sker noget slemt.
Jeg har styr på det. Bliv ikke bekymret. Jeg elsker dig.
Danny.
-Kan du bedst lide mig eller mor? -Det kan jeg ikke svare på.
-Det kan du. Kom nu. -Danny!
Danny! Danny!
Danny!
Det må være en spøg.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej.
Hvad?
Vil du have de dårlige nyheder?
Jeg var her for at fikse smæklåsen.
Ingen vågner før om fem timer.
Hvad? Hold nu... Fem timer.
-Den er gået i baglås. -Ja.
-Ring til Jeans mobil. -Min er udenfor.
-Har du din på dig? -Nej.
Nu bliver der koldt herinde.
-Skal vi skrige? -Det er isoleret. Værsgo at prøve.
Kan du ikke bryde den op med en skruetrækker?
Det var en god ide.
Et tyggegummi, en fil, en sok. Jeg får døren op, inden bomben eksploderer.
-Tak. -Her. Så kan du holde varmen.
-Hvad sagde jeg om døre og låger? -Hold op med at prædike.
Om de så er åbne eller lukkede, så lad dem være.
Patsy Cline havde en god januar måned. Smag på den.
Den er god.
-Hvad nu hvis jeg skal tisse? -Så må du holde dig.
-Hvis jeg ikke kan? -Er vi i vuggestuen?
-Du skal holde dig. Skal du tisse nu? -Nej.
-Hvorfor taler vi om det? -Jeg skal måske senere.
-Hvorfor flyttede du herud? -Jeg skulle forlade min mors hus.
Min mand døde, og jeg mistede hendes hus. Det var et godt år.
Så flyttede jeg ind hos min mor. Og Marsha er ikke let.
-Hvorfor bor du her? -Bekvemmelighed.
Min eks fik huset.
-Din ekskone? -Eksmand.
-Mener du det? -Nej. Ekskone.
-Hvor længe har I været skilt? -Lad os tale om Marsha.
Marsha.
Hun er meget smuk.
Hun er stadig meget smuk. Ejer et rejsebureau.
Gift fire gange.
Da jeg var seks, mente hun, at jeg godt kunne undvære en babysitter.
Jeg blev så bange, når hun gik.
Jeg gemte mig i skabet med... kender du kæpheste?
Kæppe med hestehoveder. Jeg sad inde i skabet med dem.
Jeg vågnede derinde, fordi hun ikke kiggede ind til mig.
-Det er noget møg. -Ja. Men så slemt er det ikke.
Sæt dig ned.
-Læn dig op ad det. -Tak.
Du godeste.
Det lugter.
Camperer I ude i kulden?
Du godeste. Tak. Du godeste.
Jeg fryser!
-Hun fik os låst inde. -Hvem fikser en dør midt om natten?
-En, der kan fikse den. -En, der har et svar på alt.
Du har også et svar på alt.
SKOLE
-Vi ses. -Hej.
Hvor har du den T-shirt fra? Du kunne skræmme en grib væk fra et lig.
Hvad vil du gøre ved det, Halte?
-Mrs Moran? -Ja. Hej.
Hej.
Sikker på, det var Abbys skyld? Hun har aldrig slået nogen før.
Det er svært at være ny i skolen. Men vi tolererer ikke vold.
Selvom Abby bliver drillet.
-Drillet med hvad? -Mrs Moran, Abby er et kejtet barn.
Hun halter, fordi hun var i en bilulykke, hvor hendes far døde...
Mrs Moran. Det er ikke en god begyndelse. Hun bliver suspenderet.
Hvad sker der? Jeg mener... Det ligner dig ikke.
-Han kaldte mig Halte. -Godt. Men du kan ikke bare slå på folk.
Du skal lære at bruge ord, ikke? Hvor har du overhovedet lært at slås?
O'Connor.
Hvad?
-Ja? -Det er Libby.
Mor.
Hej. Hej, Abby.
-Lærte du hende at slås? -Lidt.
-Tak. Hun er blevet suspenderet. -Fik du ram på Jimmy?
-I solar plexus. -Godt!
Nej. Ikke godt. Hvorfor ved han det om Jimmy?
-Hvorfor sagde du intet til mig? -Fordi du ville stresse ud ligesom nu.
Jeg kan klare det. Du kunne have fortalt mig det!
-Gå op på dit værelse. -Ja.
-Nej... Gå op på dit værelse. -Gør ikke det igen.
Hvorfor er du vred på hende? De hakkede på hende.
-Jeg er vred på dig! -Hun tav for at beskytte dig.
-Mod hvad? -Jeg håber, hun smadrede ham.
Halløj. Det der, som det andet barn sagde, var forfærdeligt.
Han fik som fortjent. Jeg er stolt af, at du forsvarede dig selv.
Jeg savner far.
Det ved jeg.
Det gør jeg også.
Jeg kan lide at bo på gården. Bliver vi her, mor?
Det ved jeg ikke. Men ved du, hvad jeg ved?
At vi klarer den ligegyldig hvad.
Lover du det? Lov mig det.
-Må jeg sove her? -Ja.
Jeg fryser.
-Er det for meget salt? -Ja. Der skal kun lidt på.
Den kostede otte dollar. Den er håndlavet.
-Vi kan sælge... -Vi har ikke råd til osten.
"...et langt, hvidt forklæde, og sagde, at hun havde forberedt rejer i karry..."
-Hvad er det? -"Karry". Det er for krydret til dig.
Godt.
-Hvad planter vi? -Noget, vi kan spise.
Jeg planter ikke flere artiskokker.
-Der er kønt her. -Jeg vidste, du ville synes om det.
Jean, må jeg spørge dig om noget?
Ja.
-Hvor lang tid tog det...? -At plante alle disse bede?
At komme over Frank?
Jeg ville ikke komme mig over ham. Jeg lod mig opsluge af min sorg.
Så vendte jeg langsomt tilbage til livet.
Livet går videre ligegyldig hvad.
Nogle gange har jeg det, som om jeg drukner, ikke?
Denne slags smerte og tab knækker en midt over.
Men vi er lavet af magi og udholdenhed. At miste en, man elsker...
Man vil altid bære det ar. Men det heler.
-Lover du det? -Jeg taler af erfaring.
-Er det for tæt på? -Det er fint.
Markedet er et let job. Hvorfor nævnte Jean det ikke?
Jeg boede i Houston og har ikke været tilbage.
-Flytter du tilbage? -Jeg skal have et job og tjene penge.
-Er det at malke geder ikke et job? -Mine børn skal gå på college.
-Hvorfor er college nødvendigt? -Det sikrer dem et godt liv.
-Gik du på college? -Ja.
-Har du et godt liv? -Ikke derfor.
Gik du på college? Hjælper det dig?
Mit liv gik ikke efter planen.
-Er du imod højere uddannelse? -Ja. Verden falder fra hinanden.
Du burde lære dine børn at jage, fiske og forsvare sig selv.
Det bliver nyttigt, når apokalypsen kommer.
-Du ved godt, at du lyder skør, ikke? -Jeg er måske skør.
Tank og Abby klarer sig. De er overlevere.
GEDEFARM
-En Doris og to Angelina Jolies. -Godt.
Min søn elsker Angelina Jolie. Hun kan noget med børn.
-Fik du den? Godt. -Det er så sjovt.
Du godeste. Libby Moran?
Piger. Det er Libby.
-Hej! -Hej. Kig lige på dig.
-Libby. -Hej.
Vi har ikke set dig siden begravelsen. Hvordan har du det? Hvordan har du det?
-Godt. Børnene er rigtig... -Laver du ost?
-Jeg hjælper til og sælger. -Hvor nuttet. Vi elsker det.
Jeg tager en Rosie og...
-En Doris. -Godt.
Rosie, Doris. Godt. Det bliver ti dollar.
-Behold resten. -Nej.
Tal for dig selv. Jeg tager gerne imod drikkepenge.
Så gør vi det.
Jeg snupper et glas cider.
-Arbejder du med den lækre landmand? -Hvem?
-Det kalder vi ham. -Ham?
-Han er grunden til, vi kommer. -Han er lækker.
Ja.
-Ja... -Vent lidt.
Laver... Laver I to ost sammen?
-Nej. -Jeg mener...
Hvad? Gør I? Kom nu. Du kan fortælle os det.
Jeg vil ikke tale om det. Vi har lavet ost sammen.
-Et par gange. -Hvor skønt.
Du er kommet videre.
Men var Danny ikke bare den sødeste? En usleben diamant.
-Kan I lige...? Jeg kommer straks. -Tak for oplysningen.
Hej. Farvel.
-Farvel. -Vi ses i næste uge.
-Hvor sørgeligt. -Er hun ikke irriterende?
-Hun er bare sådan. -Jeg har ondt af hende.
Manden døde. Jeg var til hendes ejendomslikvidation.
Vi havde det samme porcelæn. Jeg købte hele molevitten.
Nu har jeg til 24 gæster. Godt, man er populær.
Hun dusker ikke med landmanden.
-Tror du, hun lyver? -Hun ligner en skovhugger.
-På en rasteplads. -Har jeg brug for Botox?
-Du er smuk. -Du ser så ung ud.
-Tak. -Jeg er langt bagud.
Godt. Tak. Ja. Vi ses i næste uge.
-Vi skal gå. -Hvad?
-Jeg skal gå. -Vent lidt.
De kvinder hader mig. De synes, du er lækker.
De tror, vi laver ost. De er forfærdelige, og jeg vil gerne hjem.
De gør nar ad mig...
Du godeste.
-Jeg hader forfærdelige mennesker. -Det var det.
-Det var klamt. -Skal vi?
Du klarer dig flot.
Jeg nød det.
Hallo?
Hvornår?
Godt. Jeg er på vej. Jeg kommer lige nu. Godt.
-Hvad er der? -Det er Erin.
-Beklager... Jeg skal gå. -Jeg har styr på det.
-Din er bedst. -Din er bedst.
-Vi kan bytte. -Ja.
-I ser... -Hej, mor.
Vi har lavet hatte!
-Sølvpapiret gavner hjernebølgerne. -Hvem vil ikke gerne gavne dem?
Er I færdige? Kan I så gå op og børste de beskidte bisser?
Hvad har du på næsen? Så læser jeg for jer, ikke?
-Jo. -Af sted. Nu!
-Godnat. -Godnat.
Godnat.
-Er han ikke sød? -Han er nuttet. Hvordan gik markedet?
Bedre end forventet. O'Connor gik. Der skete noget med Erin.
Så skal jeg ringe og tale med ham.
Hvem er Erin?
Hans ekskone. Hun fik et slagtilfælde. De er lige gamle.
Der er en sygeplejerske, men han er altid derude.
-Jeg kender ikke nogen, der banker på. -Ingen banker på her.
De har løsladt Kraken.
Jeg vil tale med min datter.
Hvad laver du her?
Ja...
Jeg laver ost.
Gedeost og...
Nej. Hvad laver du? Hvad er det, du laver her?
Du må gerne komme hjem. Det må du.
-Jeg tilgiver dig. -For hvad?
For at rejse.
Du gjorde det klart, at vi nærmede os udløbsdatoen.
Du havde ligget på min sofa i seks måneder.
Jeg ville motivere dig, for jeg opfostrede dig ikke som et offer.
-Du kan ikke... -Marsha!
Disse børn skal i seng, så vi skal sige godnat...
-Hvad? Jeg fik end ikke... -Godnat.
Godnat, mine børn. Abigail?
Ja. Du er blevet højere.
Det er godt. Ret ryggen. Kom så. Lad mig se det. Sådan.
Tænk, at du er så utaknemlig. Jeg har givet dig alt.
Jeg gav dig en uddannelse, pænt tøj og tog dig med på skønne ferier.
Mor... Du efterlod mig på hotelværelser.
-Det var fine hoteller. -Ja. Godt. Godt.
Jeg... Jeg... Du vil ikke leve sådan her.
-Jeg bliver her indtil videre. -Hvorfor? Det her er ikke dig, Libby.
Hvad er mig? Fortæl mig det.
Du er ikke født til en lille by og en gård.
-Hvad er jeg født til mor? -Det finder vi ud af derhjemme.
Jeg har ikke et hjem! Jeg har ikke et hjem!
Hvor skal jeg gå hen? Jeg har ikke andet. Jeg bliver. Jeg har ikke andet.
Du og jeg kan finde noget større.
-Jeg skal putte børnene nu. -Fint. Godt.
Giv op.
Jeg kan ikke gøre det her lige nu! Tak, fordi vi måtte bo hos dig.
Tak. Jeg håber, du får en god tur hjem. Lyder det godt? Værsgo.
Libby?
Dumme...
-Du ser træt ud, Jean. -I lige måde.
-Har du fortalt hende det? -Ikke endnu.
Hun bliver skuffet over dig.
Måske.
Hun kommer tilbage til mig.
Jeg hader dette sted. Disse mennesker.
Alt er så småt.
-Du bor her heldigvis ikke længere. -Ja.
-Hvorfor bor du ikke deroppe? -Jeg vil ikke bo i det hus.
Du er stædig ligesom far.
-Du er misundelig på mig. -Aldrig i livet.
Dygtig pige. Kom så.
-Hej. -Hej!
Jeg er åbenbart den nye O'Connor.
Jean bad mig om at hjælpe til...
Har du prøvet det her før?
-Hvor svært kan det være? -Fine sko.
-De er nye. -Ikke længe.
Tag foderet.
Skynd dig.
-Hvad hedder gederne med lange ører? -Nubiske geder.
-Og dem med de korte ører? -Lamancha.
-Jeg har styr på det. -Ja. Du er skabt til dette job.
-Det er sjovt, ikke? -Jo, men beskidt.
Det minder mig om, da jeg boede i LA. Jeg var afrydder i et par år,
og efter hver eneste vagt var jeg så beskidt. Mad alle vegne på mig.
-Hvor længe boede du der? -Et par år.
Jeg var singer... singer-songwriter.
-Synger du ikke længere? -Nej. Ikke rigtig.
Det gik ikke. Og... mit pladeselskab smed mig ud.
Jeg havde et giftigt forhold til vodka.
Alting gik bare skævt.
Jeg... mistede mig selv. Grunden til, jeg overhovedet tog derud...
Du godeste. Jeg tog derud for at blive til noget.
Og så... Jeg troede aldrig, jeg skulle vende tilbage og gøre det her.
Hvis det er til nogen trøst, er du det kønneste i byen.
-Vil du være landmand som voksen? -Jeg ved ikke, hvad jeg vil være.
-Jeg har mistet mit kompas. -Hvad?
Der skete noget med min mand, og jeg... Jeg burde have talt med ham.
Sandheden er, vi var flade. Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke talte med ham...
-Så dumt. -Ja.
Hvad skal du lave i aften?
Selvom man mister nogen, bør man stadig tale med dem. Jeg taler med bedstemor.
-Det føles som en skidt ide. -Det bliver alle tiders.
Dette sted... virker så bekendt.
-Var der en indkørsel her? -Ved det ikke. Jean er opvokset her.
Det er tomt. Folk kalder det halloween-huset.
Kom her.
Hvis du vil miste din mødom eller tale med de døde, er dette stedet.
Kom så.
Godt. Det er her, vi gør det.
Tænk, at du fik mig til det her. Jeg tror ikke på det.
Luk øjnene. Træk vejret dybt.
Sammen.
Dybere.
Vi renser cirklen for at gøre plads til det andet plan.
Hvad?
-Luk øjnene. -Gjort.
Godt.
Giv os tegn på, at du er til stede.
Danny, hvis du er iblandt os, så kom til os, når du er klar.
-Vi kan ikke se tegnet med lukkede øjne. -Tag det alvorligt.
Undskyld.
-Må jeg prøve? -Ja. Endelig.
Danny? Kan du høre mig?
Jeg savner dig. Jeg savner dig rigtig meget.
Hvorfor talte jeg ikke med dig? Hvorfor kunne vi ikke se, at vi havde nok?
Du var nok.
Hvorfor er jeg så vred på dig for at dø?
Jeg bad dig om at køre Abby i skole den dag.
Jeg føler, at det var min skyld. Og jeg beklager virkelig.
Jeg...
...beklager.
Og jeg elsker dig. Og børnene elsker dig.
Og... Jeg ved ikke, hvad jeg ellers skal sige.
Jeg håber, du er et godt sted.
Det virkede ikke rigtig.
Det var flot.
Du klarede dig rigtig flot.
Jeg skal ikke have brød.
Hvorfor fortalte du mig ikke om huset? Det er smukt.
-Var du der? -I nat med Sunshine.
Hun overbeviste mig om at lave en cirkelting med stearinlys, og...
En seance?
-Ja. Jeg ved det ikke. Det... -Virkede det?
Jeg har det bedre. Hvorfor gav du slip på huset? Sikket sted at vokse op.
Det ville jeg gerne give Abby og Tank. Abs, Tank, kom så. Vi kommer for sent!
Jeg vil give dem et rigtigt hjem.
Marsha flyttede fra by til by og fra mand til mand.
Hun slog aldrig rødder. Jeg vil ikke leve sådan.
-Se, hvad katten har slæbt ind. -Jeanie, Jeanie.
Abby siger, vi skal danse. Jeg kan ikke danse.
Det er let. Du skal bare lade som om.
-Kommer O'Connor til festen? -Det håber jeg. Hvad?
Ja. Jeg vil have en fødselsdagsgave.
-Men ingen må købe en gave til mig. -Skal vi stjæle dem til dig?
-Hvad taler du om? -I skal lave dem!
-Er du en tyv? -Farvel, tante Jean..
Farvel.
-Libby? -Ja?
-Du er ikke din mor. -Det håber jeg.
-Hej. -Hej, Libby.
-Du ser træt ud. -Tak.
-Hvad så? -Jeg er træt.
-Hvordan har Erin det? -Hun klarer den på trods af forholdene.
-Der skal ske noget. -Jeg beklager. Det er hårdt.
-Godt... -Du kommer til Jeans fest, ikke?
-Jeg er ikke i festhumør. -Det kan jeg godt forstå.
-Rart at se dig. Håber, det går bedre. -Halløj, Libby?
Ja?
-Gården ser elendig ud. -Jeg havde en elendig lærer.
-Abby er kommet til skade på skolen. -Jeg kører.
-Klarer du den? -Ja.
-Det bløder, men såret er overfladisk. -Det ser ikke overfladisk ud.
-Hvad skete der? -Jimmy skubbede mig ind i hegnet.
-Hakker han stadig på dig? -Ja. Jeg brugte ord.
-Det var ikke de bedste ord. -Hvad sagde du?
Jeg sagde: "Skrid ad h til."
SYGEPLEJERSKE
Herligt.
-Kan vi tale sammen på mit kontor? -Selvfølgelig.
Tak. Alle tiders. Tak.
-Sagde du det? -Du skal nok klare den.
-Hun bliver suspenderet. -For at bande?
-Han skubbede hende. -Jimmy bliver suspenderet.
Utroligt. Ved du hvad? Jeg tror ikke, du udfører dit arbejde.
Mit barn burde være i sikkerhed her.
Hun brugte ord, og nu suspenderer du hende for at sige et grimt ord.
Hun bliver tyranniseret hver dag, og du har ikke stoppet det.
-Vores system ligger fast. -Dit system er brudt sammen.
-Ja. -Jeg tørrer blodet af.
Lad os gå.
Det er ham.
-Hvad skete der med Abby? -Vi legede bare.
-Skal jeg lege lidt med dig? -Nej, sir.
Rører du hende, finder jeg dig, er du med?
-Ja, sir. -Godt.
Vi er klar!
Tag sko på. Jeg kommer om ti minutter.
ALLE FÅR EN GAVE I DAG. JEAN.
Se. De danser.
Så du det? Hvor tror I, hun er?
-Hent fødselsdagspigen. -Til lykke med fødselsdagen.
Du ser godt ud.
Jeg går altid i mit søndagstøj.
Jean, jeg ved ikke, hvad jeg skal sige... Tak for det.
-Nogle gange trænger man til noget nyt. -Den er rigtig pæn. Tak.
-Er du sulten? Kom her. -Ja. Vi har alt muligt her.
Jeg elsker disse revelsben.
Det glæder mig. De er gode, for de kommer fra Larry Rourke's på 71.
-Der er mange. -Mine venner kan lide gratis mad.
Dine venner synes du er sød og gavmild, tilgivende og modig...
Og du er smuk ligesom mig.
Så er det tid til hestesko. Selvom du fylder år, får du bank.
Vi får se.
Snup en drink, og find en dansepartner.
-En Tecate, tak? -Klart.
-Værsgo. -Tak.
Hej, skat.
Hej.
-Du ser fantastisk ud. -Tak...
Hvad kunne kvinder ikke udrette, hvis vi ikke brugte tid på vores hår?
-Vi ville have fundet en kur mod alt. -Amen.
Lad os danse.
-Mener du det? -Jeg fører.
Stol på mig. Det giver mig problemer hver gang.
-Jeg ved det. Jeg beklager. -Nej. Jeg beklager!
Jeg gør det.
-Hej. -Hej.
Rart at se dig.
-Du kom altså. -Det gjorde jeg.
Må jeg sætte mig her?
-God fest, ikke? -Du ser godt ud. Vil du danse?
Vil jeg det? Du plejer at vide alt...
Om alting? Ja. Hør her... Jeg er lige så fortabt som alle andre.
Hvad?
Jeg har det, som om du vil spørge mig om noget. Om Erin?
Kun, hvis du vil tale om det.
Nej. Jeg har aldrig lyst til at tale om det...
Men det hjælper ikke.
Hvor længe var I sammen?
I fem år. Vi flyttede ud på en ejendom, mine forældre efterlod til mig.
Vi skulle have Jerseyer og Hereforder. Køer.
Så mødte hun nogen i Austin. Hun arbejdede der et par dage om ugen.
-Hun ville skilles. -Ville du skilles?
Nej.
Kort efter fik hun et slagtilfælde. Hun har en hjertefejl.
Hun kunne spise alverdens sunde mad og stadig havne i rullestol. Hvor ironisk.
-Hvad med fyren? -Han skred. Han er væk.
Han kunne åbenbart ikke tåle sygdom.
Hendes forældre... Hjælper de til, eller...?
De bor i El Paso. De flytter hende snart derud. Det tror jeg i hvert fald.
-Det er en mundfuld -Ja. Det er en mundfuld.
Kom så.
Vent. Jeg tror, jeg får det varmt.
Hvad?
gid, jeg var en babybjørn
der sov på jorden
i vintergræsset i april
mens solen, den gik ned
gid, mine sko var tomme
at jeg stadig var i min seng
med dig ved siden af mig
med dine drømme inde i dit hoved
gid, verden ville gøre det som jeg ønskede
og gid, vinden ville blæse mig
tilbage til dig
gid, din mor var grim
og din far ligeså
for så havde de ikke fået en pige der er så smuk som dig
gid, jeg var en linedanser
med ben lavet af guld
jeg ville holde dig i mine gyldne ben og aldrig give slip
gid, verden ville gøre det
som jeg ønskede
og gid, vinden ville blæse mig
tilbage til dig
Tak.
Hallo.
Gør ikke det her.
Jean? Hvad er det her? Hvad er det her?
-Er du og Frank mine forældre? -Nej.
Hvad så?
-Jeg er bange for at miste dig igen -Bange? Hvad...?
-Hvorfor kender jeg det hus? -Vi må hellere sætte os ned.
Du kender huset, fordi du voksede op i det, indtil du fyldte fire.
-Boede Marsha der? -Nej. Kun dig.
-Hvor var min mor? -Du boede med mor og far, til du var to.
Frank og jeg kom, da bedstemor blev syg. Du var barnet, jeg ikke kunne få.
-Hvor var min mor? -Hun forlod dig, skat.
-Men vi blev en familie. -Nej, nej, nej.
Nej.
Hvorfor kan jeg ikke huske det? Men hun kom tilbage for at hente mig.
Ja. Bedstemor døde, og hun kom til begravelsen.
Hun ville have dig tilbage.
Hun forlod mig i fire år, og så lod du hende komme og tage mig?
Jeg kunne ikke standse hende.
-Du burde have prøvet. -Ja. Jeg burde have kæmpet for dig.
-Men hun var din mor. -Du har vidst det i al denne tid.
Hvorfor sagde du det ikke?
Da din bedstefar døde, ville din mor sælge huset med alle mine minder.
-Jeg håbede, du ville komme hjem. -Skulle jeg få det bedre af det?
I er ens.
Jeg er...
Din hud ser tør ud.
Den fikser jeg. Kom ind.
Værsgo.
Beklager. Min date er på vej.
Jerry. Og han er værd at samle på.
Han er i energibranchen. Vi mødtes på en klub.
-Det lyder lovende. -Ja. Vi får se.
Det er rart at vide, hvorfor der ikke var nogen babyfotos af mig.
Jeg troede, det var, fordi jeg eller tøjet ikke så godt ud.
-Hun har fortalt dig det. -Ja.
-Og nu er du vred på mig. -Jeg er ikke... vred... på dig.
Godt. For jeg var et barn med et barn.
Da jeg var 18, var jeg ikke i stand til at opfostre et barn.
Jeg var ikke den fødte mor ligesom dig. Men jeg kom tilbage.
-Du kom, fordi der var en begravelse. -Spil ikke martyr, Libby.
-Du lyder ligesom Jean. -Det handler om, at du afviste mig.
Du ville kun have det, Jean havde.
Mand. Det er latterligt.
Nu skal du høre her. Du skal vide, at jeg var et rod.
Jeg var et rod og trængte til at blive voksen.
Da bedstemor døde, kom jeg for at hente dig, fordi det var det rigtige at gøre.
Fordi du er min. Du er mit blod.
Jeg sørgede for, du ikke voksede op der. Du havde det bedre hos mig.
Det er jeg ikke så sikker på. Jeg ved ikke rigtig, om jeg kan tilgive dig
for at fjerne mig fra det sted, for jeg var lykkelig der, og du vidste det.
-Det er skørt. -Hold op.
Hold op.
Du skal gøre dig klar. Du ser rigtig godt ud.
Hold nu op.
Frank, tag hende. Godt... Farvel, skat.
-Ikke flere hemmeligheder. -Der er ikke flere.
-Lover du det? -Ja.
Jeg vil bo her med Abby og Tank. Jeg driver din gård og køber huset.
Godt.
Det er mit hjem.
Der er en fuglerede.
Gad vide, om der er æg i.
Hej.
Værsgo. Hvad kigger du på?
Påske. Du tabte en tand den dag. Ja. Det var en god dag.
-Var din kjole blå? -Ja.
-Det kan jeg huske. -Du var så lille.
Gad vide, hvad vi lavede, og hvorfor du blev beskidt.
-Hvad plantede du? -Det ved jeg ikke.
Du er god til det der.
-Hvornår skete det? -Da jeg kom hjem fra El Paso.
-Hvordan gik det? -Det var det bedste at gøre.
-Er du tilbage på arbejde? -Ja.
-Børnene bliver glade. De savnede dig. -Nå?
-Ja. -Hvad med dig? Savnede du mig?
-Ikke rigtig. -Ærgerligt.
Subtitles by sub.Trader subscene.com