Bazat pe evenimente reale
Întoarceți-vă spre dreapta, milady.
Mulțumesc.
Gata.
PARIS 29 decembrie 1386
Ascultați, ascultați, ascultați!
Lorzi! Cavaleri! Scutieri!
Și oameni de tot felul!
Din porunca suveranului nostru, regele Franței,
este strict interzis...
... sub pedeapsa cu moartea și pierderea proprietății,
ca oricine de aici să fie înarmat,
să aibă o sabie sau un pumnal,
decât dacă are permisiunea expresă...
... a suveranului nostru, regele.
Fiecare om trebuie să lupte,
călare și pe jos,
așa cum îi place,
cu orice armă sau mijloc de atac sau apărare.
Cu excepția armelor sau mijloacelor de același tip...
... sau făcute cu farmece sau vrăji,
sau orice alt lucru interzis de Dumnezeu și Sfânta Biserică
tuturor bunilor creștini.
Dacă vreunul dintre combatanți aduce pe câmpul de luptă
orice arme făurite cu vrăji,
farmece, incantații sau orice alte arte malefice,
tot așa va fi pedepsit și el ca dușman al lui Dumnezeu...
... sau ca trădător...
... sau ca ucigaș.
Mai strâns. Mai strâns.
Cavaleri, începeți!
Să pornească!
Să pornească! Să pornească!
ULTIMUL DUEL
CAPITOLUL UNU Adevărul conform lui JEAN DE CARROUGES
Veniți la lupta voastră!
O să muriți toți!
BĂTĂLIA DE LA LIMOGES 19 septembrie 1370
O să muriți ca niște porci!
Haideți!
Haideți, neisprăviților!
Nu putem sta aici.
Și luptați!
Jean, Pierre ne-a ordonat să apărăm acest pod.
Dă-le naibii de ordine! Pentru rege.
Pentru rege!
Mulțumesc.
Nu-mi voi cere scuze pentru cum ați luptat astăzi.
A fost o onoare să fiu acolo cu voi.
Limoges e pierdut.
Și aliații noștri n-au reușit să ia portul din Brest.
Noul nostru senior, Pierre,
a abandonat campania și ne trimite acasă.
Plecăm în zori.
Așa, așa.
Pentru rege!
Clar, Pierre nu e mulțumit.
S-au salvat vieți.
Nu în Limoges.
Hai să ne întoarcem acasă, prietene.
Mi-ai salvat viața azi.
Îți mulțumesc.
Numele!
Scutier Jean de Carrouges.
Fiul căpitanului acestui fort.
Deschideți porțile!
E o mare onoare că Pierre a ales castelul tatălui tău pentru ceremonie.
Voi fi pregătit să preiau căpitănia la moartea tatălui meu.
Peste mulți ani, sper.
Tată. Mamă.
Căpitane. Milady.
Scutieri.
Nu-l lăsa pe stăpânul nostru, Pierre, să aștepte.
... devin omul tău. Te slujesc pe viață.
Milord, devin omul tău. Jur să te slujesc pe viață.
Milord, devin omul tău. Te voi sluji pe viață.
Milord, devin omul tău. Jur să te slujesc pe viață.
Stăpâne, devin omul tău. Jur să te slujesc pe viață.
- Stăpâne... - Mai aproape.
Stăpâne, devin omul tău.
Jur să te slujesc pe viață.
Numele!
Sunt eu, Elena din Troia.
Le Gris.
Mă bucur să te văd, prietene.
Deși nu vin doar ca prieten.
Mă tem că vizita mea are și alt scop decât am lăsat să se creadă.
Vorbește!
Pierre m-a însărcinat cu colectarea de datorii.
Am înțeles.
I-am vizitat deja pe toți ceilalți de pe domeniul lui.
Și acum...
Ai venit la mine.
Am venit la tine.
Aceste dări sunt pentru apărare militară.
Știi la fel de bine ca oricine că dușmanul e prezent. Și trebuie să fim pregătiți.
Când n-am fost eu pregătit să lupt pentru regele meu?
Ai fost.
Mai mult decât oricare altul.
Dar nu e tot ce vrea Pierre.
Nu, ce vrea Pierre...
Pierre vrea banii care i se cuvin de drept.
Nu îi am.
Ciuma mi-a luat jumătate din oameni. Colectarea rentelor e scăzută.
- Câmpurile mele produc jumătate... - Și costul forței de muncă a crescut.
Da.
- Ceilalți vasali cum au plătit? - Au plătit pentru că a trebuit să insist.
Am înțeles.
Iar acum insiști și în cazul meu?
Lasă-mă să vorbesc cu Pierre.
E rezonabil.
Îi voi explica situația ta.
Ești un adevărat prieten.
Dar nu mă pot întoarce cu mâna goală.
Bineînțeles că nu.
Mulțumesc.
Să văd ce am la îndemână.
- Gândește-te la asta! - M-am gândit.
Ba nu.
Voi lupta sub comanda amiralului de Vienne.
Englezii jefuiesc Peninsula Cotentin chiar acum.
Ciuma asta ți-a luat soția și fiul.
Nu voi sta degeaba în timp ce Normandia de Jos cade.
Nu ai moștenitor. Dacă mori, tot ce ai va ajunge la contele Pierre.
Lucru care nu-i scapă lui Pierre, sunt sigur.
Nu mă favorizează ca pe tine.
- Ai multe pentru care să trăiești. - Pentru ce am să trăiesc, aici?
Un nume.
E prea vestit, ca să-l tratezi cu atâta nesăbuință.
Tatăl tău e căpitan în Bellême.
Când va muri, vei moșteni garnizoana, cu tot ce are.
Și eu sunt prietenul tău.
Și sunt mulți alții ca mine care ar prefera să nu mori.
Nu pornesc în această campanie cu nesăbuință.
N-o fac doar ca să lupt.
Atunci de ce?
Jacques.
Sunt...
... falit.
Am nevoie de bani.
NORMANDIA 1380
Trăiască regele!
- S-au întors! - Repede! Haideți! S-au întors!
- Iau eu asta. - Vă ajut eu, dle.
Întoarceți-vă, vă rog, milord.
Ridică, ridică brațul!
Mai du-le pâine!
Aici. Mai vor.
Robert de Thibouville.
Ne oferă adăpost și hrană.
De Thibouville?
N-a fost el de partea englezilor împotriva noastră la Poitiers?
Ba da, dar a fost iertat împreună cu ceilalți.
E cu noi acum.
Și așa va rămâne, dacă știe ce e bine pentru el.
Ușurel, Jean. E un acoperiș deasupra capetelor noastre.
De altfel,
are o pivniță de vinuri pe cinste.
Ce frumusețe!
E o de Thibouville?
Da. Numele ei e chiar mai vechi decât al tău.
E singura lui fiică.
Există și o zestre.
Firește, bărbatul ar trebui să poarte semnul de rușine al tatălui ei.
Nu-mi imaginez că ar suferi prea mult cu sarcina de a face un moștenitor.
Domnilor, bine ați venit!
Ați luptat cu curaj.
Mulțumim că ne găzduiți.
- Aș vrea să vi-l prezint... - Jean de Carrouges.
Reputația te precede.
La fel și a ta.
E plăcerea mea să vă găzduiesc.
E doar drept să sprijini oamenii care luptă pentru rege.
Unele lecții se învață mai târziu în viață.
Dă-mi voie să ți-o prezint pe fiica mea.
Marguerite.
Marguerite, el e scutierul Jean de Carrouges.
Milady, mă bucur să te cunosc.
Plăcerea e a mea.
Zestrea include și parcela asta.
Începând de la terenurile de vânătoare.
Și ăsta de aici? Cel din nord?
Aunou-le-Faucon.
Cum am spus, începând de la terenurile de vânătoare.
Voi vrea și bucata aia de pământ.
Cum să nu.
Amin!
Sunt un om foarte gelos, milady.
În seara asta, ești a mea și nu vei mai dansa cu altcineva.
Și în fiecare seară ce urmează.
Nu-ți face griji.
Ăsta e.
Domeniul începe de la gura râului
și se întinde până la dealul de acolo.
Deci ăsta e Aunou-le-Faucon.
Trebuia să facă parte din zestrea lui Marguerite.
Îi plăcea aici.
Și Pierre ți l-a dat ție.
Drept recunoștință că-l slujesc.
Conturile lui erau un haos.
Odată ce le-am reordonat și am strâns dările datorate,
totul a început să meargă cum trebuie și și-a recăpătat averile.
Mi-a dat ăsta în semn de recunoștință.
Nu e făcătura mea.
Contele e generos și impetuos.
Hai să mâncăm!
Aș vrea să fi văzut grădinile de la Aunou-le-Faucon.
Aveam trandafiri și levănțică.
Atunci, vom avea și aici.
Îmi amintesc că tata a făcut un leagăn pe cel mai mare copac de pe domeniu.
Voi găsi cel mai mare copac și voi face același lucru.
Am amintiri atât de frumoase din verile petrecute acolo.
E păcat că Pierre a luat domeniul ăla de la tatăl tău.
Știu că ți-e dor de el.
Numai așa putea plăti ce datora.
Pierre i l-a dat apoi lui Jacques Le Gris, în dar.
Toți scutierii se bucură de daruri atât de generoase?
Le Gris mai mult decât majoritatea.
A devenit cel mai de încredere om al lui Pierre.
Poate Aunou-le-Faucon nu e pierdut pentru totdeauna.
Poate n-o să las lucrurile așa.
Jean...
Dragostea mea, am sângerat pentru acest rege.
Știe de mine.
- Poate am mai multă putere decât crezi. - Știu cât de puternic ești.
Acest pământ mi-a fost promis ca parte din zestrea soției mele.
Petiția este respinsă.
Decizia vine direct de la Majestatea Sa, regele.
Ești scutierul Jean de Carrouges?
Eu sunt.
Ce spune?
E tatăl tău.
Deschide poarta!
Lăsați-ne!
Eram la Paris când a venit vestea.
Tatăl tău a murit liniștit.
În somn.
Sunt pierdută.
Mi s-a spus că sunt nevoită să plec de aici într-o lună.
Nu vei face așa ceva.
Voi prelua căpitănia.
Îți vei păstra odăile, servitorii. Totul va fi cum a fost.
Jean, n-ai auzit?
N-o s-o iei pe urmele tatălui tău
ca și căpitan la Bellême.
Ce vrei să spui?
De ce a trebuit să-l dai în judecată pe conte pentru o bucată de pământ?
Doar ca să-ți impresionezi mireasa.
Acel pământ mi-a fost promis. A fost un apel.
Și acum ți-ai făcut un dușman din contele Pierre.
Era drept.
Drept. Nu există drept.
Există doar puterea bărbaților.
L-ai dat în judecată și ți-ai făcut un dușman puternic.
Tatăl tău era un om dur, dar el înțelegea multe despre lumea asta.
Atunci cine va prelua căpitănia tatălui meu?
Ziua bună!
Alătură-te nouă, scutier!
E zi de sărbătoare.
Nu voi rămâne, milord.
Nu vreau să întrerup o astfel de ocazie,
dar onoarea mă obligă să vorbesc.
Eram mânios, dar am vorbit bine.
I-am spus lui Pierre:
„Poți să stai acolo, ca un om de onoare, ca senior al meu,”
„și să-mi spui că nu sunt destul de bărbat să-mi asum căpitănia de drept,”
„pe care bunicul și tatăl meu au avut-o în ultimii 20 de ani din viață”
„și să preiau comanda garnizoanei și să țin fortul Bellême pentru regele meu?”
- Și ce a spus Pierre? - Și acolo era și Le Gris...
... a cărui viață am salvat-o, stând lângă el,
cu căpitănia lui, neavând nici curajul să mă privească.
Îl otrăvește pe milord cu sfaturi diabolice.
Îi șoptește în ureche, îmi pătează numele.
Sigur nu ai spus asta.
Ai spus-o.
Nu mai suntem bineveniți la curte.
Jean...
Fie!
UN AN MAI TÂRZIU
Milord.
Jean, a sosit o invitație.
Prietenul tău Jean Crespin ne-a invitat la el acasă.
Sărbătoresc nașterea primului lor copil.
E un băiat.
Minunată veste.
A trecut un an de la Bellême.
Poate ne putem arăta fețele,
ca să știe că ne vedem de viață, în ciuda acestei nedreptăți.
Un copil sănătos în aceste vremuri
e motiv de sărbătoare.
Crezi că i-aș nega gloatei din Argentan
vederea unei adevărate nobile?
Comandă-ți o rochie!
Ăsta e gata. Ne mai trebuie fân aici.
Mă bucur tare că ai ales să vii. Asta îți va face bine, dragostea mea.
Jean, sunt foarte încântat să te văd. A trecut mult timp.
Felicitări, prietene!
- Milady, arăți minunat. - Mulțumesc.
Vă rog, sunteți bineveniți.
Scuză-mă, milady.
- Le Gris. - Carrouges.
Pace! Bravo! Bine făcut!
Să nu existe reavoință printre slujitorii regelui.
- Are nevoie de noi toți acum. - Așa e. Bine spus, vechi prieten.
Marguerite, vino!
Dă-i prietenului nostru un sărut și arată-i buna-credință a casei Carrouges.
Mă întorc în câteva luni, dragostea mea.
Voi fi în siguranță și bine îngrijită de Alice și mama ta,
dar îmi va fi dor de tine.
Asta mi-e menirea.
- Lasă-mă să am grijă de tine. - Și tu?
Eu am tot ce-mi trebuie.
În afară de un moștenitor.
Dragostea mea.
Vine cu voia lui Dumnezeu.
Te numesc cavaler în numele lui Dumnezeu.
Ridică-te!
Jean de Carrouges!
În onoarea serviciului tău pentru regele nostru.
Liniște!
Te numesc cavaler în numele lui Dumnezeu!
Ridică-te!
Bun, oameni! Pregătiți-vă de luptă!
SCOȚIA 1385
Sire?
De ce fug?
Pentru rege!
Se întoarce stăpânul!
Vin!
Se întoarce stăpânul!
Vine!
Bine ați revenit, sire!
Milord, nu ești bine.
Febra asta e tot ce am adus înapoi din locul ăla mizerabil.
Precum și rangul de cavaler.
Mâine, trebuie să plec la Paris.
- Voi fi plecat o săptămână. - Ce vrei?
Trezorierul îmi datorează bani.
- Jean, nu ești bine. - E destul de bine să călătorească.
La Paris?
Sunt trei zile de călărit.
Și Argentan.
Datoria cere să-i raportez lui Pierre.
Te vor admira ca și cavaler.
Și-i vei ului pe cei care nu se așteptau să te întorci, sir Jean.
Sir Jean de Carrouges?
Semnătura aici.
300 de monede de aur.
Sire.
Voi fi în odaia mea.
Noapte bună!
Dragostea mea?
Ce este?
S-a certat iar mama cu tine?
Nu.
Mi-a fost dor de tine.
Ție nu ți-a fost dor de mine?
- Nici nu știi cât de mult! - Atunci hai să mergem în pat.
Ce? Ce este, dragostea mea?
Cât ai fost plecat, a fost o zi...
... când mama ta a avut treburi în Saint Pierre.
Da.
A luat servitorii cu ea și am rămas singură.
N-a lăsat-o pe Alice?
I-am spus foarte ferm.
A luat toți servitorii.
La scurt timp după aceea, a venit un bărbat, neanunțat.
Îl cunoșteam, așa că l-am lăsat să intre.
Dar nu era singur.
M-a atacat.
M-a pironit, am protestat.
Am țipat, am strigat cât de tare am putut, dar nu era nimeni aici.
M-a supus. N-am putut face nimic.
Am fost violată.
Cine? Cine a făcut asta?
Cine?
Jacques Le Gris.
Îmi spui adevărul?
Da. Da.
- Îmi spui adevărul? - Da, e adevărul! Trebuie să mă crezi!
Trebuie.
Ești iubita mea.
Vino!
N-am fost aici să te protejez.
Te rog să mă ierți.
Te rog.
Jean.
Vreau să plătească pentru ce a făcut.
Și va plăti.
Va plăti.
Strângeți săbiile!
Conduceți-i înăuntru, vă rog!
Duceți caii!
Dați-i la o parte!
Conduceți-i înăuntru, vă rog!
Așa că vă cer ajutorul.
Marguerite e soția mea și a fost necinstită.
- Nu voi permite să rămână nepedepsit. - Singura ta cale e prin Pierre.
Deși mă îndoiesc că îți va acorda o audiență.
Spuneți povestea pe care ați auzit-o azi.
Oriunde puteți și tuturor celor care o ascultă.
Vom fi subiectul bârfelor.
Dacă povestea e cunoscută în toată Normandia,
Pierre va trebui să ne acorde o audiență.
Am un plan.
Cer un duel până la moarte.
Acest obicei a fost scos în afara legii cu ani în urmă.
Nu e așa, Alteță.
E adevărat că nu s-a ținut niciun duel pe timpul vieții tale,
deși rămâne acceptabil ca mod de...
Va fi nevoie de convocarea corpului parlamentar din Paris.
Toți cei 32 de membri ai curții Majestății Voastre.
Unul dintre noi a mințit.
Să-l lăsăm pe Dumnezeu să decidă.
Sir Jean, dacă pierzi acest duel,
dovedind astfel că acuzațiile sunt false,
soția ta ar suferi consecințe cumplite.
Dumnezeu îi va cruța pe cei care spun adevărul.
Și adevărul va triumfa.
Nu mi-e frică.
Excelent!
PALATUL DE JUSTIȚIE
Majestatea Sa, regele Carol al VI-lea!
Cu ce treabă te înfățișezi înaintea acestei curți?
Preamărit și puternic rege, și stăpânul nostru suveran,
mă prezint.
Jean de Carrouges...
... cavaler...
... ca reclamant în curtea ta...
... și îl acuz pe acest scutier
de cea mai mârșavă faptă
împotriva soției mele,
lady Marguerite de Carrouges.
Îl acuz că, în a treia săptămână din ianuarie trecut,
același Jacques Le Gris...
... în mod ilegal
și carnal
mi-a necinstit soția împotriva voii ei, în casa noastră.
Și, dacă acest Jacques Le Gris
își neagă fapta...
... eu sunt pregătit
să-mi dovedesc acuzația cu corpul meu împotriva corpului lui
și să-l las fără suflare la o dată hotărâtă.
CAPITOLUL DOI Adevărul conform lui JACQUES LE GRIS
Veniți la lupta voastră!
O să muriți toți!
O să muriți ca niște porci!
Haideți!
Haideți, neisprăviților!
Nu putem sta aici.
Și luptați!
Jean, Pierre ne-a ordonat să apărăm acest pod.
- Dă-le naibii de ordine! - Te momesc, Jean.
Vor să părăsim podul ca să poată lua Limoges.
Atunci își vor primi dorința!
- Fiul meu e un prost. Lasă-l să se ducă! - Dacă se duce singur, va muri.
Pentru rege!
Știu că e încăpățânat.
Da, încăpățânat, dificil, gelos...
- ... impetuos, netot, irascibil, netot... - Da. Știu, milord.
... prost. Nu-și plătește rentele la timp.
Dar îl consider un prieten.
Nu m-a ascultat și a lăsat Limoges să cadă.
A crezut că va reuși. Intențiile lui au fost bune.
Nu e deloc distractiv.
Vrei să spui că ai vrea să-l mai vezi pe mohorât aici, în Argentan?
Stă bosumflat ca un nor negru.
Milord, am luptat cu el și am văzut ce-i mai rău pe lume cu el.
Este loial.
Da. La fel sunt și ogarii mei.
Cum dorești. Du-te! Fă ce vrei!
Am o impresie foarte proastă despre caracterul lui.
Dar una foarte bună despre al tău.
E calitatea care-ți face cea mai mare cinste.
Dar nu lăsa loialitatea să te orbească.
- Mulțumesc, milord. - Da.
Le Gris?
Auriu? Sau sandala?
- Auriu. - Într-adevăr.
Auriu.
CASA LUI PIERRE D'ALENÇON
Nu, nu, știu, știu...
Doamnelor și domnilor...
În împrejurări obișnuite, gazda voastră, vicontesa,
soția mea, lady Marie Chamaillart,
ar prinde răsăritul cu noi toți...
... ar cânta mai tare, ar dansa mai mult și v-ar băga pe toți sub masă.
Cu toate astea, trudește crescând al optulea copil al nostru,
din cei 14 ani de căsnicie.
Noapte bună, dragi prieteni.
N-o să vă aștept pe niciunul dintre voi.
Mai ales pe soțul meu.
Noapte bună, dragul meu!
Dragostea mea.
Așa, așa!
Noapte bună!
Ei, acum, seara ar putea începe cu adevărat.
Unde rămăseserăm?
Latour, citește!
- Nu știu latină. - Tu nici măcar nu citești.
O să citesc eu. Cartea iubirii.
Regula numărul 24.
Știe cineva?
Scutier?
„O nouă dragoste expulzează una veche.”
Prea adevărat.
Ei bine, se pare că avem un scutier cu un talent ascuns.
Citește!
Regula iubirii numărul patru.
„Dragostea crește mereu...”
„... sau slăbește.”
Ticălos insolent!
Te cunoaște.
„Nimic nu împiedică o femeie să fie iubită de doi bărbați.”
„Sau un bărbat să fie iubit de două femei.”
Bine citit!
Hai, hai!
Dacă fugi, doar te voi urmări.
Devine serios.
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Nu! Nu! Nu!
Clienta asta e dură.
Nu!
Și puternică.
Hai, primește un rău în tine.
Pierre!
Vino, Pierre!
Grozav!
Pierre.
Viața e bună.
Nici lupii n-au dormit.
Soția ta se va trezi curând, milord.
Ar fi bine să fii acolo.
Gravidă și isterică.
Prefer să-mi asum riscul cu lupii.
Spune-mi, scutier,
cum poate un om de război deveni atât de învățat?
M-am născut fără un nume și fără avere.
M-am pregătit pentru o viață în biserică.
Cerințele...
... nu mi se potriveau.
Nu, nu.
Un libertin pe placul meu.
Asta mi-a venit mereu ușor.
Cunoștințele astea se aplică și la numere?
Da, milord.
Atunci îți împărtășesc ceva, și rămâne între noi.
Desigur.
Conturile mele sunt în dezordine.
Te-ar deranja să-ți folosești cunoștințele pentru a-mi regla finanțele?
Cum e posibil?
Rentele vin cu întârziere. Contabilii sunt neglijenți.
Milord, nobilii ăștia țin banii pe care ar trebui să ți-i plătească.
Ciuma a ucis jumătate din forța de muncă.
Culturile sunt scăzute, costurile forței de muncă au crescut.
Înțeleg numerele, și absolut nimic din toate astea nu te privește.
Trebuie să fii pregătit să strângi o armată pe neașteptate.
Asta nu se poate dacă nu ai bani.
Și când spun că nu-i au?
Să mi-o spună mie!
Bine, atunci.
Încercam să vorbesc cu stăpânul tău.
Problema asta e între noi. Nu mă întrerupe din nou.
Să ne uităm pe hartă!
Bine?
Am proprietatea de aici, din Bourg.
Nu, dragul meu. Nu.
Ce e asta de-aici?
Aunou-le-Faucon.
Nu.
E unul dintre cele mai valoroase domenii ale mele.
Va face parte din zestrea fiicei mele.
Nu pot să i-l dau.
Prietene, Pierre nu te roagă să-i dai cel mai bun domeniu al tău.
Dar Aunou-le-Faucon valorează de două ori cât datorez.
Gândește-te cât de bine o să te simți să n-ai nicio datorie.
Ai auzit? Rapoarte din nord.
Se spune că există un tată atât de disperat,
încât își va mărita propria fiică cu Jean de Carrouges.
Într-adevăr?
Da, Robert de Thibouville, trădătorul.
Carrouges are nevoie de un moștenitor.
E ea singura nobilă din Normandia?
Are nevoie și de bani.
Ea are multe merite.
E bogată, tânără. Se spune că e frumoasă.
Da, și tatăl ei a trădat Coroana.
Nu-mi cer scuze pentru Robert de Thibouville.
Da. Păcat că nu a fost decapitat pentru trădarea lui.
Ar fi fost cruțat de această umilință.
Ușor!
Da. Aici, băiete.
Sânge de cerb.
Însemn de onoare.
Bravo, Etienne! Charles.
Ce?
Mă dă în judecată.
Intră! Scoate-ți pantalonii.
Mă dă în judecată!
- Cine? - Pe mine!
Pentru un pământ de drept al meu.
Jean de Carrouges a intentat un proces pentru o proprietate.
De ce te-ar da în judecată pentru o proprietate?
Pentru că mi-ai dat-o tu.
Te dă și pe tine în judecată. Ne dă în judecată pe amândoi.
Nu văd ce e amuzant, milord.
Cum dai în judecată pentru ceva ce nu a fost niciodată al tău?
Scutierul meu.
Recunoști acum că am avut dreptate în privința lui Jean de Carrouges?
Spune că va duce problema la rege. A sângerat pentru acest rege.
Vărul meu, regele.
Pierre.
Și eu am sângerat. La fel și tu.
Prietene, această problemă e rezolvată.
Speram să te surprind la curte.
Acum, ai dat buzna și ai umbrit o seară destul de promițătoare.
Așa că-ți voi spune acum.
Jean de Carrouges nu va fi noul căpitan de la Bellême.
Tu vei fi noul căpitan de la Bellême.
Ca prin magie.
Carrouges va fi furios.
Prea adevărat. Acum dă-ți pantalonii jos!
Amânare scurtă!
Cine vrea să mă ajute să ajung la starea anterioară?
Vino încoace!
Vino, băiete! Le Gris!
Voi proteja această fortăreață din Bellême
și-i voi comanda garnizoana în calitate de căpitan,
cât pot mai bine,
împotriva tuturor dușmanilor regelui meu.
Jacques Le Gris.
Căpitane, ridică-te și fii recunoscut!
Ziua bună!
Alătură-te nouă, scutier!
E zi de sărbătoare.
Nu voi rămâne, milord.
Dumnezeule, spune-mi că nu ești aici să mă dai în judecată din nou.
Bate-ți joc de mine, dacă vrei,
dar nu poți schimba ce e bine și ce e rău.
Luminează-mă, scutier, ce anume este drept?
După cum văd eu, ultima dată ai venit să mă dai în judecată
pentru un pământ pe care-l dețineam în mod legal
și i l-am dăruit unuia dintre cei mai credincioși scutieri ai mei,
pentru serviciile prestate pentru mine.
Ce pretenție ai fi putut avea asupra acestui pământ? Nu l-ai deținut niciodată.
Știu totul despre scutierul tău.
Scutierul căruia i l-ai dăruit.
Cel care deține o căpitănie acum, care e de drept a mea.
Prietene, te rog.
- Hai să vorbim între patru ochi. - Nu! Nu! Nu! Voi fi auzit!
Nu accept asta!
Tatăl meu, timp de 20 de ani, tatăl meu...
Am așteptat 20 de ani!
Niciun nobil de aici nu l-ar vorbi de rău pe tatăl tău.
Mi-ai cerut rentele, le-am plătit!
Aici, ca om de onoare,
spui că nu sunt căpitanul?
Îmi spui că nu sunt căpitanul de aici?
Îți spun orice vreau.
Eu decid cine e căpitan la Bellême.
Asta prețuiești.
Pe el. Pe lingușitorul ăla.
Toți, niște lingușitori!
Te voi da în judecată! Te voi da în judecată pentru asta!
În numai trei ani,
ai reușit să iei fiica unui trădător,
să mă dai în judecată pentru pământul care nu ți-a aparținut niciodată
și să stai în fața mea pentru a doua oară,
amenințându-mă încă o dată că mă dai în judecată,
în timp ce vorbești de datorie și onoare.
Așa mă slujești?
Îl slujesc pe rege.
Pe rege.
Raiul și pământul!
Raiul și pământul ce?
14.
37. 45.
15. 17 împrumutat...
Intră!
Bună!
Credeam că dormi, milord.
Da, mare...
... prieten bun. Nu, aproape...
Dar am văzut lumină de lumânare și am știut că trebuie să fii tu.
Lucrez mai bine singur.
Nu ușurezi treaba omului.
Am venit să-ți spun că nu voi veni
la celebrarea lui Crespin.
Milord?
Prea departe, prea frig.
Vom sta aici și ne vom culca cu femei de-ale noastre.
- Nu. - Nu.
Nu, mi s-a spus că Jean de Carrouges va fi acolo.
E timpul să vindec această rană.
Nu se va schimba niciodată. De ce să mai încerci?
Pentru că o vrajbă între vasalii Înălțimii Voastre
aduce doar necazuri și distrageri.
O, Dumnezeule!
Și pentru că am fost cândva nașul răposatului său fiu!
Am avut cândva un loc în inima lui.
Fă ce trebuie!
O vei vedea pe soția lui misterioasă.
Se pare că o lasă să iasă din temniță o singură dată.
Nu putem decât să sperăm că nu i-a luat cărțile.
Soția lui Carrouges citește?
În la fel de multe limbi ca tine, aud.
Ciudată pereche.
Este. Oare minunile nu vor înceta niciodată?
- Vino la celebrare, milord! - Nu.
- Vino! - Nu.
Prea mult vin. Latina îmi scapă.
„Iertăm un copil care se teme de întuneric.”
„Tragedia sunt bărbații care se tem de lumină.”
Decența ta va fi sfârșitul tău.
Și decența mea nu are sfârșit. Nu, milord!
Recalculează!
Îmi pare rău.
Cred că ți-ar plăcea.
Vom călări din vale până unde se termină râul.
Am putea lua masa acolo.
Servitorii mei ar putea pregăti un picnic.
O, Jacques Le Gris, nu-ți irosi suflarea.
Am auzit totul despre tine de la doamnele de la curte.
Doar se laudă.
Carrouges.
Scuză-mă, milady.
Carrouges.
Le Gris.
Pace! Bravo! Bine făcut!
Să nu existe reavoință printre slujitorii regelui.
Majestatea Sa are nevoie de noi toți acum.
Așa e. Bine spus!
Marguerite, vino!
Dă-i prietenului meu un sărut. Arată-i buna-credință a casei Carrouges.
Bravo!
Dacă am...
Așa!
Cred că... Așa!
E păcat că nu ne-am întâlnit până în seara asta.
Da?
N-am știut cât de norocos e Carrouges cu o soție atât de frumoasă.
Din câte am auzit, nu ai probleme să obții femei frumoase.
Și, din câte am auzit eu,
s-ar putea să avem multe în comun.
Ce am putea avea în comun?
Aprecierea pentru frumusețea noastră.
Ești foarte talentat la măguliri.
Spun doar adevărul.
Și ce altceva?
Ești cititoare?
Ca și mine.
Idila trandafirului.
- Mi s-a părut cam plictisitoare. - Plictisitoare? Cartea e mizerabilă.
Prefer Curtoazia lui Percival.
E un roman mult mai provocator și mai interesant.
Deșteaptă femeie!
Spune-mi!
El este naiv și prost.
Însă are o inimă atât de pură, încât poate revendica Graalul.
Admir asta.
Îl înțeleg.
Știe ce-și dorește...
... și nu renunță până nu-l obține.
Locul minților bune e împreună.
Nu te pripi!
Carrouges.
Soția ta mă fermecă, prietene.
Și cu gândul poți râvni, stăpâne.
Nu e mai puțin păcătos decât faptul că și ea mă râvnește.
Te rog să mă ierți. Aș vrea...
Milord?
Nu te-am văzut niciodată așa, milord.
Nici eu, prietene.
Nu-s vești promițătoare pe frontul scoțian.
Poate lady Marguerite e deja văduvă.
Nu aș paria împotriva lui Jean de Carrouges în luptă.
Despre ce crezi că vorbesc ea și Jean?
Crezi că citesc împreună?
Dar el e analfabet, nu-i așa?
Datoria față de prieteni e cea mai mare dintre toate.
Mai mare decât dragostea?
Nu l-am instruit cum trebuie.
Vina e a mea.
Milorzi! Milorzi!
Vi-l prezint pe cavalerul sir Jean de Carrouges!
Milord, mă întorc din campania regală din Scoția să vă raportez.
Ridică-te, nobile cavaler! Vorbește!
Ne-am trezit nepoftiți de către aliații noștri scoțieni.
Am asediat Wark-ul.
Mai tare, nobile cavaler! Nu te pot auzi în spate.
Am asediat Wark-ul.
Milord, mă întorc...
... fără pradă și fără prizonieri.
Și fără cinci dintre cei nouă scutieri de sub comanda mea.
Într-adevăr, mă întorc cavaler.
Unul care blestemă Scoția și ora în care am pus piciorul acolo.
Da.
Vestea a ajuns înaintea ta
despre campania ta catastrofală.
Un rezultat tragic, Jean,
deși, îndrăznesc să spun că nu din cauza conducerii tale.
Așa e!
Unde te duci acum, Jean?
Mă duc spre Paris.
Am treburi cu trezorierul pentru plata mea.
Foarte bine.
Norocul nu e departe de un soldat bun.
M-am întors cavaler.
Asta e a doua oară când nu-mi spui „sir”.
Nu va mai fi o a treia.
A fost fără intenție, sir Jean.
Nu voi fi luat de sus...
... de acest scutier...
... care stă degeaba la curte,
așteptând să i se ofere daruri,
după daruri, după daruri...
... și nu riscă nimic!
Nimic.
Poate va dobândi mai multe proprietăți pe lumea asta...
... va avea parte de mai multe favoruri,
va mânca mai mult, va bea mai mult...
... va avea mai multe femei
și, altfel, își spune soldat.
Dar, în această sală
și în oricare alta,
în compania mea,
îmi va spune „sir”.
Sir.
Într-adevăr...
... bunule sir.
Distracție plăcută la Paris...
... sir Jean!
Asta e tot, Jean.
Milord.
Cine e?
Sunt eu, Adam Louvel, milady.
Adam Louvel?
Mi-e rușine că trebuie să-ți cer o mare favoare.
Calului meu i-a căzut o potcoavă și...
Nu e nimeni aici.
Nu am voie să deschid ușa.
Nu, desigur.
Mă întrebam dacă aș putea intra să mă încălzesc până îi este schimbată.
Îmi pare rău că trebuie să te rog.
Pentru un moment. Nu-mi place să te rog.
Milady, iartă-mă că deranjez.
Te iubesc mai mult decât oricare altul și aș face orice pentru tine.
Tot ce am e al tău.
Cum poți să-mi vorbești așa?
Marguerite, în ce fel să-ți vorbesc?
Milady, trebuie să știi că n-am încotro.
Dragostea mea pentru tine m-a consumat.
Cum îndrăznești?
Milady, când stăpânul meu e-n căutare de dragoste...
- Nu vorbi! - Trebuie să plecați acum. Vă rog.
- Ai auzit-o pe doamnă. Lasă-ne! - Milord.
- Sunt măritată. - Da.
Ești încărcată cu o povară teribilă.
Un om rece, dur, care nu te iubește cum te iubesc eu.
Care nu apreciază cât de minunată ești!
- Te rog! - Vreau doar fericirea ta.
Nu suport să te văd la nevoie.
Știu că finanțele casei tale sunt fragile.
- Stăpânul meu mă întreține. - Da.
Dar știe că ești cea mai...
... rafinată...
... și fascinantă femeie?
O femeie...
... căreia i-aș dedica toată viața.
O, ascultă-mă, sunt îndrăgostit de tine.
Știu că și tu mă iubești. Trebuie.
Trebuie să pleci. Acum, te rog.
Jeanette!
Dacă fugi, doar te voi urmări.
- Nu. - Ba da.
Nu.
Nu!
Nu.
Te rog, nu!
Te temi de vinovăție, dar, dragostea mea,
te implor, nu spune nimănui.
Pentru siguranța ta.
Dacă soțul tău aude de asta...
... s-ar putea să te omoare.
Nu spune nimic!
Și eu voi păstra tăcerea.
Nu te simți prost, dragostea mea!
Nu ne-am putut abține.
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
Vorbește, fiule!
Port un păcat care îmi apasă greu pe inimă.
Ce este, fiule?
Am comis păcatul adulterului...
... împotriva unui om pe care l-am considerat cândva prieten.
- Îți cunoști poruncile? - Da, părinte.
Cer iertare.
Fiule, Matei ne spune că cel care se uită la o femeie cu poftă
a comis deja adulter cu ea în inima lui.
Dar e dragostea un păcat, părinte?
- Cum pot căuta iertare pentru iubire? - Asta e lucrătura diavolului.
Ispititoarea asta te duce pe căi greșite.
Așa cum Eva l-a ademenit pe Adam de la calea divină.
Asta nu e dragoste.
Atunci de ce?
Dumnezeu este credincios.
Nu te va lăsa să fii ispitit mai mult decât poți duce.
Ăsta este un test.
- Prietene. - Milord.
Ia loc!
Va trebui să stai jos.
Bea asta!
Ar trebui să bei tot.
Nu există alt mod de a-ți spune asta decât pe șleau.
O acuzație de nedescris a fost adusă împotriva ta.
Jean de Carrouges, evident,
printre alții,
a spus oricui și tuturor celor dispuși să asculte
că tu...
... i-ai necinstit soția împotriva voii ei.
Nu știu ce să spun.
De ce ar spune asta?
Jacques, suntem noi doi aici.
Trebuie să știu. E o chestiune serioasă.
Acuzația e falsă.
Firește, a protestat cum se cuvine, dar e o doamnă.
Nu a fost împotriva voii ei.
De ce aș avea nevoie să fac asta?
Mă știi că duc lipsă de compania femeilor?
Nu.
Dar n-ai fost tu însuți în ultima vreme.
E adevărat, mărturisesc, e un sentiment pe care nu l-am mai simțit.
O dragoste...
... pe care n-am cunoscut-o.
A fost nevoie de toată tăria mea să nu mă întorc la ea.
Știam că e greșit.
Mi-am mărturisit adulterul și mi-am făcut penitența.
Dar, îți jur, acuzația de viol e falsă.
Bineînțeles că e absurd. Cum bănuiam.
Dar trebuie să-mi apăr numele.
Nu, nu trebuie să faci așa ceva.
Pe onoarea mea, o voi face, milord. Trebuie.
Știu că tânjești să-ți aperi numele și onoarea,
dar mintea comună nu are capacitatea pentru acest tip de nuanță.
Ei nu înțeleg lumea la fel ca noi.
Ei văd răufăcători și eroi, atâta tot.
Milord...
Neagă, neagă, neagă!
Peste tot, întotdeauna, în orice moment și tuturor.
Nu ai comis adulter.
Nu s-a întâmplat. Nu există nicio dovadă.
Va fi cuvântul tău împotriva celui lui Jean de Carrouges.
Da, milord.
Desigur, va trebui să îndurăm un proces public,
acuzații de viol vor fi aduse împotriva ta
și un verdict va fi dat de către seniorul tău,
adjudecând această problemă care,
întâmplător,
sunt chiar eu.
Îl găsesc pe sir Jacques Le Gris pe deplin nevinovat
și întrutotul fără vină.
Poruncesc anularea plângerii penale
și ștergerea ei din dosar.
Să nu mai existe întrebări despre asta.
Să nu mai fie bârfe,
pedeapsa fiind dată de mine.
S-a înțeles?
În ceea ce privește mărturia sub jurământ a lui lady Marguerite,
se poate concluziona doar că probabil a visat.
Acum, aceste constatări să fie trimise imediat la Paris,
înainte ca acest cavaler nepăsător să-l deranjeze pe rege cu prostiile astea.
Da, vorbește!
Milord, am fost informat
că Jean de Carrouges s-a dus deja la Paris.
Face un apel la Majestatea Sa chiar în acest moment.
Jigodia!
Beneficiul clerului.
Nu e nicio decizie de luat. Ești un cleric în treburi minore.
Deci poți să eviți jurisdicția curților laice
și să fii judecat de Biserică, unde condițiile sunt mai favorabile.
Bărbații din slujba Bisericii
sunt mult mai puțini printre cei acuzați de viol.
Scapă de o pedeapsă serioasă revendicând beneficiul clerului, așa că
vom pune Biserica să judece cazul ca să terminăm cu asta.
Dar cum rămâne cu numele meu?
A existat...
... o idilă?
Nici pomeneală.
E ciudat că ar pretinde că a fost viol, riscându-și viața.
De ce ar face asta?
Toată Franța vorbește despre asta și eu sunt nevinovat.
Am spus public că asta nu s-a întâmplat!
Și totuși, sub presiune extraordinară și riscându-și numele și reputația,
lady Marguerite a spus că s-a întâmplat.
Formal, nu e vorba de ea.
Violul nu e o infracțiune împotriva unei femei.
E o infracțiune de proprietate împotriva gardianului ei masculin.
În acest caz, Jean de Carrouges.
Nu e o chestiune pentru care ar trebui să se țină un duel până la moarte.
Ar trebui rezolvată discret.
Acceptă beneficiul clerului.
Nu sunt un laș.
Preamărit și puternic rege și stăpânul nostru suveran,
mă prezint.
Jacques Le Gris...
scutier și inculpat,
și, prin prezenta, neg
toate acuzațiile menționate înainte, mai ales...
... ale lui Jean de Carrouges
că, în mod ilegal...
... și carnal,
i-aș fi cunoscut soția, pe lady Marguerite de Carrouges...
în a treia săptămână a lui ianuarie trecut...
... sau în orice alt moment.
Și mai mențin, salvând onoarea Majestății Voastre,
că acel cavaler,
în mod fals
și răutăcios, a mințit!
Și că el este fals
și rău să spună acest lucru.
Și mai mențin...
... și cu ajutorul lui Dumnezeu...
... și cu Doamna noastră...
... jur să fac tot ce e necesar pentru a-mi dovedi nevinovăția.
Cavalerul și scutierul au vorbit bine.
Se ordonă acum ca părțile să prezinte declarațiile
în baza cărora, după primire, curtea va da un verdict în două săptămâni.
Dacă vreunul dintre bărbați încearcă să fugă din Paris,
va fi luat ca semn al vinovăției sale.
Se vor emite ordine pentru arestarea sa...
... și va fi spânzurat.
Regele va decide dacă un duel ar trebui într-adevăr ținut.
Ce urmează acum?
CAPITOLUL TREI Adevărul conform lui LADY MARGUERITE
Adevărul
Vei avea 330 de livre în monede, mobilier, stofe și bijuterii,
pe lângă proprietatea de la Mont a Gudot, precum și...
Cum rămâne cu Aunou-le-Faucon?
Am fost silit să vând acea proprietate contelui Pierre.
Am convenit ca acest teren să-i revină celui care o ia pe fiica ta de soție.
Nu face parte din zestre?
- N-am putut să-mi plătesc rentele. - Mi-ai promis.
Am discutat asta.
Fiica mea vine cu banii și pământul pe care le-am oferit. E tot ce dețin.
Și cum rămâne cu prețul miresei?
Îți ofer un nume de valoare.
Mă aștept să fie capabilă să-și îndeplinească îndatoririle de soție?
Să facă un moștenitor.
Fiica mea e puternică și sănătoasă...
... și gata să onoreze căsătoria.
Conceperea unui moștenitor și a copiilor care urmează va fi rapidă.
Și prolifică.
Continuați!
Nunta va continua!
Sunteți perfectă.
Sper că a fost plăcut pentru tine.
Da, milord, foarte.
N-aș fi putut cere o noapte de nuntă mai satisfăcătoare.
Poate am conceput chiar în această noapte.
Cred că ți-ar plăcea. Vom călări...
- ... din vale până unde... - Milord. Carrouges.
Carrouges.
Le Gris.
Pace! Bravo! Bine făcut!
Să nu existe reavoință printre slujitorii regelui.
Marguerite, vino!
Dă-i prietenului meu un sărut. Arată-i buna-credință a casei Carrouges.
Cine e scutierul ăla? E periculos de chipeș.
Are o reputație vestită.
Dacă milord nu s-ar întoarce din luptă, aș întări bucuroasă această reputație.
Cred că s-ar putea aranja și-așa.
- Marie. - Cum poți vorbi așa?
N-ar trebui să fim nici văzute, nici auzite cu tine.
Soțul meu mi-ar lua capul.
Dar ai muri fericită.
E chipeș.
Fermecător, aud.
Adevărat, e chipeș și fermecător,
dar soțul meu nu are încredere în el.
Sunt mândră de tine.
Știu că această reconciliere trebuie să fi fost dificilă.
Mi-ai dat un sfat bun.
Ești bun cu Jacques Le Gris.
Omul ăla e nepotrivit de plin de el.
Dar vezi...
... cum un zâmbet și o vorbă bună fac mai multe decât o amenințare.
Chiar dacă nu ești sincer.
Cât sunt plecat,
în afară de o recoltă bogată,
cel mai mult vom scoate din creșterea cailor.
Și din colectarea de rente?
Da, desigur.
Stai acolo!
Am cumpărat iapa asta pentru prăsilă.
Provine dintr-o descendență lungă de cai de război.
Va face mulți mânzi valoroși.
Uneori, diferența
dintre victorie și înfrângere, dintre viață și moarte...
La o parte! La o parte!
Atenție la poartă!
Nu!
Ușor!
Nu!
Ușurel, fetițo!
- Ușor! - Prinde-o!
Nu armăsarul!
Nu! Nu tu!
Nu cu iapa mea!
Porțile stau închise!
Da, milord.
Iapa e în călduri!
Astea nu sunt treburi minore.
Costă bani.
Nimic nu s-ar face pe aici, dacă n-aș fi eu.
Sper că mica ta moarte a fost memorabilă și productivă.
A fost ca nicio alta.
De ce n-am conceput încă?
Îmi doresc un copil atât de mult!
A-ți dori un copil nu are nimic de-a face cu asta, Marguerite. Ne trebuie un fiu.
Crezi că nu știu asta?
Nu mă gândesc la nimic altceva.
N-am avut această problemă cu prima mea soție.
Mă voi întoarce în câteva luni.
Vei fi în siguranță aici, cu mama mea și servitorii tăi.
Nu trebuie să rămâi niciodată nesupravegheată.
Și nu fi așa tristă!
Prefer să fii în toane bune când plec la război.
Sunt mândră de tine, milord.
Vei avea grijă de moșie. Vezi să nu cadă în paragină.
Desigur.
- Bună dimineața! - Milady.
- Bună dimineața!
Bună dimineața, Henri!
Bună dimineața și ție, milady!
Sarcina pare să meargă bine.
Da, milady.
Atunci de ce e în grajd?
Înainte să plece stăpânul, așa mi-a spus să fac.
Soțul meu știe multe despre cai.
Să-i călărească.
Creșterea lor o las în seama ta.
Ar fi mai bine pentru sănătatea iepei să alerge liberă.
Atunci va alerga liberă.
Mulțumesc, milady.
Asta e renta și pe luna trecută, milady.
N-ai putut plăti?
Stăpânul tău n-a venit să o ia.
- E neobișnuit? - Nu.
Dar nu e niciun deranj.
Mulțumesc.
Henri!
Da, milady.
Nu sunt boii prea lenți?
Dezghețul a venit târziu anul ăsta.
A fost greu pentru ei.
Dacă vrem să semănăm ovăzul la timp pentru recoltă, trebuie să ne grăbim.
Aș vrea să folosim caii.
Dar nu-i folosim niciodată în acest scop. Stăpânul îi crede mult prea valoroși.
Nu vor avea nicio valoare dacă mor de foame iarna asta.
Vezi să se facă asta.
Numaidecât.
Văd că v-a prins puțin soarele, milady.
- Arătați bine. - Da?
Prefer să nu fiu roz.
Deși a fost o zi minunată.
Puțină culoare pe fața cuiva dovedește că e în viață.
Nu prea.
Ați auzit că celebrul croitor din Paris vine în sat săptămâna viitoare?
Ați muncit din greu. De ce nu vă luați o rochie nouă?
O, nu știu.
Copiază rochiile purtate de regina Isabeau.
Fac valuri.
Le-am văzut.
Decolteul e foarte mare.
Atât de mare, încât se pot vedea sfârcurile găurite ale reginei.
N-are așa ceva.
- Ba da. - Ba nu.
Bună seara!
Lucrurile par să meargă destul de bine.
Îmi place să fac aceste sarcini.
Îmi face plăcere.
Până se întoarce din Scoția,
firește.
E regretabil, însă,
că n-ai putut să-l ții pe soțul tău departe de conflicte cu alții.
Jean face ceea ce simte că e necesar.
Pot să te întreb ce faci? Arată minunat.
Spun cu tristețe
că e ceva...
... aparent fără roade.
Ești foarte crudă.
Sunt o soție bună.
Atâta timp cât îți îndeplinești îndatoririle de soție.
Sau poate nu poți fi satisfăcută.
Cum ți-e somnul?
Deseori întrerupt.
Articulații flasce.
Gust amar în gură?
Nu știu.
Doamna mea, se pare că suferi de un dezechilibru al celor patru umori,
în primul rând bila neagră.
Ești extrem de melancolică,
corpul tău este rece și uscat.
Poate că asta,
împreună cu alți factori,
inclusiv voia lui Dumnezeu,
ar putea împiedica zămislirea.
Este imperativ să ai un final plăcut,
similar cu cel al soțului tău, pentru a zămisli un copil.
Ai așa ceva?
Da.
Găsești relațiile cu soțul tău plăcute?
Da, desigur, doctore.
Deși nu sunt sigură dacă trăiesc „mica moarte”, cum se spune.
Dar, dacă ți se pare plăcut, atunci o faci.
Foarte bine.
Când Jean se va întoarce, va fi recunoscător
că am făcut ordine în socoteli, precum și în celelalte.
Poate nu-l va supăra cheltuiala.
Hai să ne luăm amândouă rochii.
Surprinde-ți noul soț!
N-ar fi de acord.
Ar spune că am destule rochii.
Sunt căsătorită doar de puțin timp,
dar acum înțeleg povara acestui aranjament.
Ești proaspăt căsătorită. Cu siguranță nu te simți împovărată.
Bernard este un om frugal și nu-i place să mă sărute.
Am crezut că înfățișarea lui va deveni mai plăcută.
În schimb, a devenit mai respingătoare.
Așa că sunt ușurată, presupun, cu săruturile.
Nu e ca Jean, chipeș și generos.
Căsnicia mea nu e lipsită de probleme.
Vin imediat, doamnelor.
Mulțumim.
În ciuda multelor calități deplorabile ale lui Le Gris,
nu poți fi orb la înfățișarea lui.
- Oricât de grosolan este. - Și jignitor.
Sunt toți atât de proști!
Așa e.
Bine ați revenit, sire!
Bine ai venit acasă, dragostea mea!
Sunt atât de fericită să te văd!
Dumnezeule, Marguerite!
Ți-ai pierdut demnitatea?
Du-te sus până ceilalți n-o să te creadă o stricată.
Sunt soția ta.
Bun venit acasă, fiul meu curajos!
Mulțumesc.
Dacă aș fi văzut rochia sau aș fi știut că se face, aș fi oprit asta.
Și cum ai fi făcut asta în casa mea?
Mă întreb.
O vei lăsa pe soția ta să-mi vorbească pe tonul ăsta?
Marguerite e femeie în toată firea, mamă.
Deciziile pe care le ia sunt ale ei.
Precum și lecțiile învățate.
Mâine trebuie să plec la Paris. Voi fi plecat o săptămână.
Dar ești bolnav. Trebuie să stai aici, în casă.
- Da, rămâi, te rog! - Mi se datorează bani.
- Intenționez să-i iau. - Desigur.
Poate că ai putea vizita niște prieteni vechi.
Le Gris e în Argentan.
De ce pe Le Gris?
Te rog, asigură-te că Alice e cu ea cât sunt plecat.
Îți interzic să părăsești moșia.
E periculos.
Aș vrea să-mi văd prietenele.
Suntem atât de izolați!
Exact.
- Pleci? - Da.
Când te vei întoarce?
Când îmi termin treburile. Înainte de căderea nopții.
Jean a insistat să nu fiu lăsată singură. L-ai auzit.
Antoine!
Scroafa!
8, 9, 10, 11, 12...
Șezi!
Cine e?
Sunt eu.
Adam Louvel, milady.
Adam Louvel?
Bună ziua!
Am o mare rugăminte.
Calului meu i-a căzut o potcoavă.
Nu e nimeni aici. Nu am voie să deschid ușa.
Desigur. Înțeleg.
Dacă aș putea...
... să aștept înăuntru cât e potcovit?
Doar ca să mă încălzesc un pic.
Nu va dura mult.
E doar o neplăcere.
- Îmi pare rău că trebuie să te rog. - Te rog.
O, nu sunt singur.
Milady, iartă-mă că deranjez.
Te iubesc.
Mai mult decât oricare altul.
Și aș face orice pentru tine.
Tot ce am e al tău.
Cum poți să-mi vorbești așa?
Marguerite, în ce fel să-ți vorbesc?
Milady trebuie să știe că n-am încotro.
Dragostea mea pentru tine m-a consumat.
Cum îndrăznești?
Milady, când stăpânul meu e-n căutare de dragoste...
Trebuie să plecați acum. Vă rog.
- Ai auzit-o pe doamnă. Lasă-ne! - Milord.
- Sunt măritată. - Da.
Și ești încărcată cu o povară teribilă.
Un om rece, dur, care nu te iubește cum te iubesc eu.
Care nu apreciază cât de minunată ești!
Te rog, nu vorbi de soțul meu!
Vreau doar fericirea ta.
Nu suport să te văd la nevoie.
Știu că finanțele casei tale sunt fragile.
- Stăpânul meu mă întreține. - Da.
Dar știe că ești cea mai rafinată
și fascinantă femeie?
O femeie căreia i-aș dedica toată viața.
Ascultă-mă, sunt îndrăgostit de tine.
Și știu că și tu mă iubești. Trebuie.
Trebuie să pleci. Te rog!
Marguerite, nu te împotrivi!
Jeanette!
Dacă fugi, doar te voi urmări.
Jeanette!
Nu! Nu!
Vino încoace!
Nu.
Nu!
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Nu! Te rog!
Te rog, nu face asta!
Te rog!
Ăsta e momentul nostru.
Te rog!
Te simți vinovată.
O, dar, dragostea mea, te implor, nu spune nimănui.
Pentru siguranța ta.
Dacă soțul tău aude de asta, s-ar putea să te omoare.
Nu spune nimic!
Nu te simți prost, dragostea mea!
Nu ne-am putut abține.
Milady, ne-am întors.
Încerca un bucătar nou și mâncarea era foarte gustoasă,
în afară de brânză.
Nu mi-a plăcut niciodată brânza asta, dar, din păcate, e peste tot.
Mulțumesc.
Există una,
și i-am uitat numele...
Are diferite culori prin ea.
Știi numele acestei brânze?
Cred că e Roquefort.
Nu. Nu, nu, nu Roquefort. Nu e la fel de tare.
Dar are o anumită textură care e foarte bună în bucătărie.
Milady.
Nu ați mâncat.
Sunteți bolnavă?
Lady Carrouges a întrebat despre starea dv de spirit.
Starea mea de spirit e bună. Mulțumesc, Alice.
Nu deschide ușa!
Sunt Marie. Am venit la Marguerite. E aici?
Bine.
Eu sunt.
- Intrați! - Ziua bună!
Marguerite!
N-am mai simțit atâta bucurie! Sunt însărcinată.
Ești bine?
Nu pari în apele tale.
Nu te bucuri pentru mine?
Mă bucur foarte mult pentru tine.
Sire.
Mi-a fost dor de tine.
Ție nu ți-a fost dor de mine?
O, nici nu știi cât de mult!
- Atunci hai să mergem în pat. - Jean...
- Marguerite, am fost plecat multe zile. - Nu pot.
Cum adică, nu poți?
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce?
Cât ai fost plecat, a fost o zi când mama ta a avut treburi
în Saint Pierre.
Da.
Și, la scurt timp după aceea, a venit un bărbat, neanunțat.
Îl cunoșteam, așa că l-am lăsat să intre.
Dar nu era singur.
Jacques Le Gris a intrat în casa noastră fără permisiunea mea și...
- Ce e cu Le Gris? - M-a forțat să intru în camera asta.
În patul ăsta.
M-a violat.
Îmi spui adevărul?
Te rog.
Îmi spui adevărul?!
Jean, te rog! E adevărul. Trebuie să mă crezi.
Am țipat.
Am țipat până mi-am pierdut vocea.
Te-a forțat?
M-a violat.
- Nu ai provocat asta? - Nu, Jean.
N-ai putut să fugi?
M-a pironit, nu puteam respira.
Omul ăsta nu-mi poate face decât rele?
Jean, intenționez să spun adevărul.
Nu voi păstra tăcerea.
N-am nicio poziție legală fără sprijinul tău.
Atunci îl vei avea.
Vino!
Nu voi permite să fie ultimul bărbat care te-a cunoscut.
- Jean... - Vino!
Vino!
Milady...
... juri pe viața ta
că ceea ce spui e adevărat?
Jur.
Juri în fața lui Dumnezeu?
Și a întregii Franțe?
Da.
Atunci, vom lupta.
Marguerite e soția mea
și am fost nedreptățiți.
Nu voi permite să rămână nepedepsit.
Singura ta cale e prin Pierre.
Deși mă îndoiesc că îți va acorda o audiență.
Spuneți povestea pe care ați auzit-o azi.
Oriunde puteți și tuturor celor care o ascultă.
Vom fi subiectul bârfelor.
Dacă povestea e cunoscută în toată Normandia,
Pierre va trebui să ne acorde o audiență.
Avem un plan.
Marie!
Stai un pic!
De ce nu te poți uita la mine?
Nu pot.
Marie.
Nu-ți amintești?
Ai spus în mai multe ocazii că-l găsești pe Le Gris arătos.
Și tu la fel.
Dar eu nu mă plâng de viol.
Marie!
Nu mă crezi.
Trebuie să plec.
Nu, Jean, nu! Nu asta vreau!
Nu asta vrei?
Nu poate fi judecat pentru fapta lui în instanță?
Pierre e instanța!
Dacă apelezi la rege, doar îi va lua partea lui Pierre, cum a făcut în trecut.
Nu voi face apel la rege.
Voi face apel la Dumnezeu.
Marguerite, de ce ai făcut asta?
Pentru că ceea ce mi s-a întâmplat e greșit.
Bărbații ca Le Gris iau femei când vor
și oricât de des doresc.
Tu cine te crezi?
Fiul meu ar putea muri.
Asta e alegerea lui. Nu a mea.
Nu ești diferită de țărancele cu care soldații noștri își fac de cap în război.
Ele se plâng?
Nu pot să tac. Trebuie să vorbesc.
Marguerite!
N-ai făcut decât să aduci rușine familiei noastre.
Spun adevărul.
Adevărul nu contează.
Te uiți la mine de parcă n-am fost niciodată tânără.
Și eu am fost violată.
Și, în ciuda protestelor mele și a repulsiei mele,
m-am dus să mă plâng la stăpânul meu, care avea cu totul alte griji?
Nu, m-am ridicat
și mi-am văzut de viață.
Dar cu ce preț?
Cu ce preț?
Sunt în viață.
Ai plătit un preț scump pentru acest privilegiu.
Am auzit din mai multe surse că le-ai spus altora
că-l găseai pe monsieur Le Gris chipeș.
Poate ai visat acest eveniment,
dorindu-ți să fie adevărat.
Da, cu mult timp în urmă, eu și niște prietene am fost de acord
că era chipeș, dar le-am spus că știam că nu e de încredere.
A observa că un bărbat este atrăgător dezvăluie exact asta.
Și, dacă una dintre aceste femei ți-e prietenă,
de ce ar aduce această informație în instanță?
Nu știu.
Ești cu Jean de Carrouges de câți ani?
Cinci.
În acest timp,
nu ai făcut niciun copil,
un moștenitor al numelui de familie.
Nu, monsieur. Nu.
Și totuși, iată-te aici,
la șase luni după incidentul care pretinzi că e adevărat,
și ești însărcinată în șase luni.
Poate ai alt iubit
și-l acuzi pe Le Gris, ca să ascunzi asta.
Așa cum am spus, îi sunt loială soțului meu.
Îți place să ai relații sexuale cu soțul tău?
Da, desigur.
Nu e de la sine înțeles.
Ești conștientă că nu poți zămisli un copil...
- ... decât dacă simți plăcere la sfârșit. - Da.
Da.
Și simți plăcere la sfârșit?
Da. Simt.
Un viol nu poate cauza o sarcină.
E doar știință.
Permite-i instanței să se întrebe
dacă, după cinci ani de relații maritale,
sarcina ta este...
... o coincidență.
Să spunem că te credem că spui adevărul
și că un astfel de act chiar a avut loc.
Poate ți-a plăcut
mai mult decât ești dispusă să recunoști.
Vă rog, explicați-mi cum se poate cineva bucura de un viol.
Ai simțit plăcere?
- Răspunde la întrebare! - N-am simțit nicio plăcere!
Mai sunt întrebări?
Dacă soțul tău ar pierde duelul, ar dovedi judecata lui Dumnezeu
și ar dezvălui că ai depus mărturie falsă.
Înțeleg.
Sunt sigur că soțul tău ți-a spus
că pedeapsa pentru mărturie falsă adusă de o femeie împotriva unui bărbat
în caz de viol
este să fii dezbrăcată și tunsă,
prinsă de gât cu un inel de fier,
legată de un stâlp de lemn
și arsă de vie.
Lady Marguerite...
... e destul de comun...
... ca o acuzată să ardă timp de 20 sau 30 de minute,
înainte să moară.
Spun adevărul.
Vom continua cu duelul.
Crezi că Le Gris e chipeș?
M-ai făcut de rușine
în fața regelui meu și a întregii Franțe.
Știai ce mi se va întâmpla dacă ai pierde duelul.
Știai și nu mi-ai spus.
Dumnezeu nu-i va pedepsi pe cei care spun adevărul.
Soarta mea și a copilului nostru vor fi scrise nu de voia lui Dumnezeu,
ci de care bărbat bătrân va obosi primul.
Cum îndrăznești să-mi vorbești așa?
Ce am de pierdut?
Te-am implorat să găsești altă cale, iar acum s-ar putea să fiu arsă de vie.
Îmi risc viața pentru tine!
Riști viața mea,
ca să te lupți cu dușmanul tău și să-ți salvezi mândria.
Iar asta ne-ar putea lăsa copilul orfan.
Sau nu te-ai gândit la asta?
Ești un ipocrit.
Ești orbit de vanitatea ta.
28 decembrie 1386
Toate pregătirile sunt făcute.
Sunt pregătit.
Aș vrea să mai stau un pic.
Credință, Marguerite!
Doar ce-am născut un fiu pe care-l iubesc mai mult decât mi-aș fi închipuit.
Și s-ar putea să nu trăiesc să-l văd crescând.
Asta era viața mea.
Dacă aș fi știut că adevărul m-ar priva de această dragoste...
... cred că aș fi făcut ce au făcut multe femei înaintea mea.
Nimic.
Ai făcut bine ce-ai făcut.
Nu dacă mor.
Eu nu sunt ca tine, Jean.
Un copil are nevoie de mama lui
mai mult decât o mamă are nevoie să aibă dreptate.
Cavaleri, începeți!
Lady...
... în urma dovezilor tale,
îmi risc viața în luptă cu Jacques Le Gris.
Știi că a mea cauză e dreaptă și adevărată.
O spun de față cu voi toți:
am spus adevărul.
Să fie în mâinile lui Dumnezeu!
Dreptatea va fi aspră astăzi prin harul lui Dumnezeu.
Să ne rugăm că se va termina ca duelul din Flandra.
Cu Le Gris într-un meci de wrestling, smulgându-i testiculele lui Carrouges.
Să pornească!
Să pornească! Să pornească!
Repede! Dă-mi-o!
Lance, lance! Grăbește-te!
La o parte!
Lance! Lance!
Topor, topor!
Carrouges s-ar putea să sângereze de moarte. Dă Doamne!
Omoară-l! Omoară-l!
- Omoară-l! - Omoară-l! Omoară-l!
Mărturisește!
Mărturisește-mi!
Carrouges, n-a fost niciun viol.
N-a fost niciun viol.
N-a fost niciun viol!
În numele lui Dumnezeu
și cu pericolul condamnării sufletului meu...
... sunt nevinovat de faptă!
Atunci, fii blestemat!
Da!
Dumnezeu să fie cu tine, milady!
Nu... Ridică-te! Te ridici.
Te cinstesc cu onoare, cavalere.
Dumnezeu a vorbit,
dovedindu-ți cauza sinceră și dreaptă.
Ai luptat cu putere și umilință.
Dumnezeu fie cu tine și soția ta!
Soția ta.
Trăiască Carrouges!
Carrouges!
Gloria lui Carrouges!
Carrouges!
Ia uite!
Sir Jean de Carrouges a luptat și a murit în Cruciade câțiva ani mai târziu.
Marguerite de Carrouges a trăit 30 de ani în prosperitate și fericire
ca stăpână a domeniului Carrouges.
Nu s-a recăsătorit niciodată.
Subtitrare: Retail