Какво правиш, по дяволите?
Опаковам. - Да, това го виждам.
Но къде отиваш? - Не знам.
За няколко дни в Ливингстън, докато го измисля.
Защо?
Защото пожертвах малкото му агънце.
Какво, по дяволите, значи това, Бет? - Няма значение. Той не ме иска тук.
А ако съм научила нещо за живота, то е да не оставаш някъде,
където не си желан. - Мхм, е, познай какво? Желана си.
Не и от него. - Бет?
Да. - Може ли просто за малко да..?
Бет? Просто спри.
Аз..
Мислех, че си дадохме обещание.
Да.
Хей..
Можеш да избягаш,
и след това да се върнеш, след няколко години,
и да мислиш, че всичко ще бъде същото, но няма да е така.
Имам предвид, че него може да го няма.
Мамка му, това ранчо може да го няма.
А когато то изчезне, скъпа, изчезвам и аз.
Ако нарушиш обещанието си към мен..
То си остава нарушено.
Съжалявам. Не знаех колко много значи тя за теб.
Не е до това какво значи за мен, скъпа, а..
..за това кое е правилно. Кое е редно.
Без правила за враговете ни, но тя не ни е враг.
Е, това е спор за друг път.
Но..твоето ранчо, твоите правила.
Ще се боря така, както ми кажеш да се боря.
Бих искала да остана.
Това е домът ти.
Нямаш нужда от позволението ми, за да живееш тук.
Имам нужда от него, за себе си.
Тогава го имаш.
Благодаря ти.
Бет.. - Да.
Обичам те, нали знаеш?
Това никога няма да се промени.
Добро утро, мамо. - Здрасти, скъпи.
Не можеш да ме наричаш така.
Защо не?
Защото не е вярно.
Просто си помислих, че след като нямам майка, ти можеш да си такава.
Държиш се като такава.
Държа се като твой приятел, и съм такъв.
Загубил си майка си, хлапе. Не можеш да получиш нова.
Аз загубих своята. За мен важи същото.
И не съм ничия майка. Никога няма да бъда. Разбра ли?
Плачът не помага.
Никога не е помагал.
Бил си в затвора, нали?
Да. - Обясни ми го.
Обясни ми затвора.
Коя част?
Можеше ли да имаш посетители?
Не съм имал, но предполагам, че можех да имам.
Съпруги? Приятелки? Могат ли да те посещават?
Да.
Могат ли да правят повече? Съпружески дейности?
Да, можеш да го правиш.
Само трябва да си запазиш стая.
Един последен въпрос...
Как да вкарам оръжие вътре?
Какво оръжие?
Оръжие, което не изглежда като такова.
Фибите за коса са доста добри.
Просто трябва да дадеш на охраната нещо друго, което да гледа..
И предполагам, че няма да се загледат много в косата ти.
Благодаря ти.
За какво, мамка му, беше това, Уокър?
Питаше ме за затвора.
За затвора? - Да.
Мисля, че иска да убие някого.
Каквото и да ти е казала, не го казвай казвай на никой друг. Разбра ли ме?
Да, разбрах те.
Хей.
Какво правиш? - Последното ми действие,
преди да се появи нежното ми и мило Аз.
Не искам да се забъркваш в неприятности, Бет,
да се нараниш или да те убият. Ако нещо трябва да се оправи,
кажи ми, и ще се погрижа за това. - Знам, скъпи.
Но това е само за мен. Разбираш ли?
Обичам те.
ЙЕЛОУСТОУН сез. 4, еп. 10 - "Трева по Улиците, и Плевели по Покривите"
Добре, да не надхвърляме общата сума на залозите тук.
40. - О, мамка му
Охо, залагаш така, сякаш имаш флъш. - Това е защото имам флъш.
Не, ако имаше флъш, щеше да се преструваш, че нямаш.
Просто се опитваш да ме откажеш от моя флъш.
Това е абсолютно със задника напред. Умолявам те да спазиш общата сума.
Умолявам те. Татко има нужда от нови обувки.
Дай да видя. Дай да ти видя лицето. Пак нямаш нищо. Блъфираш.
Ако той блъфира, защо се отказваш? - И аз нямам нищо.
Приключих. - Блъфирам.
Знаеш ли какво? Ще вдигна с 40,
защото лъжеш..и това не е хубаво. - Давай, момиче!
Нека оставим човека да реши.
Вече съм взел решението си. Залагам всичко.
Аз също. - Обърнете ги.
Добре, да видим. - Чао-чао.
Охо! - Асо, поп, седмица,
вале. Всичките кари. - Добре, значи не си излъгал..
Това е добре. Но всичко, което имам аз, е това асо и седмица.
Направо ти го начука на сухо, а?
Така е, направи го! - Вас трите не ви ли уволниха?
Не е казвал, че не може да се върнем. - Точно това значи, когато те уволнят,
че никога повече не бива да се връщаш. - Значи ако ме уволнят от МакДоналдс,
никога повече не мога да се върна там, за да си взема нещо за ядене?
Тя има право. - Би имала право, ако продавахме
хамбургери, Лойд. - Технически, ние отчасти
правим хамбургери, защото продаваме..говеждо.
Я виж ти.. - Ето го тексасчето.
Вижте кой е тук! - Как сте всички?
Всички тук сме супер, Джими. - Всички освен Райън.
Майната ти. - Винаги можеш да вземеш
назаем до заплата. - Както виждаш, нещата тук
не са се променили. Взимай си стол.
Всъщност..ще ми трябват два стола.
Защо?
Леле, това ще излезе като пръдня в църква.
Хора, това е Емили. Ветеринар е в "Шестиците". И..
..е моята годеница. - О, мамка му.
Не, не, не, не! Без бой! - Хей!
Оставете ги да се бият, те дори не работят тук.
Сритай й задника! Сритай й задника! - Просто ги оставете да се бият!
Емили! Емили! - Залагам 40 на тексаската.
Да! - Не, не, не, не, не!
Шибани барел състезателки.. - Достатъчно, хайде!
Майната ти! Шибана.. - Уоу! Спокойно!
Каква шибана бъркотия! - Леле, мамка му!
Винаги е добре да се пораздвижиш след дълъг път.
Какви са шансовете тук да има уиски?
Добри. - Добри са. Добро кроше.
Изглежда това място е свободно. - Вече е.
Какво играем? - Каквото искаш.
Пусни ме, мамка му!
Как смееш да я водиш тук, мамка му? - Откъде можех да знам, че си тук?
Ти не работиш тук, мамка му!
Каза, че си приключила с мен.
И сега е обратното.
Да.
Господи. Ти не се бори.
Дори не и малко.
Взех думите ти за чиста монета.
Каза, че ако си тръгна, приключваме. Тръгнах си.
И срещнах нея. И..се влюбих.
И след това трябваше да си тръгна оттам, за да се върна тук,
а тя избра опция, която с теб не обсъдихме:
тя избра да дойде с мен.
Значи вината е моя?
Никой няма вина.
Трябваше да порасна много.
Иска ми се да го бях направил преди да се запозная с теб, но не бях.
Добре. Просто забрави всичко, което се случи току-що.
Добре. Избирай. Избирай. Тя или аз.
Миа.. - Избирай!
Закарай ме вкъщи, Ларами.
Съжалявам, г-не. Не Ви видях.
Да. Дойдох да видя коня.
Не изглеждаше като разговор, който искам да прекъсна.
Ако трябва да съм честен, нямаше да имам нищо против прекъсването.
Да..Така изглеждаше.
Хайде.
Ела да ми покажеш коня.
Искате ли да махна попоната? - Не.
Знаеш ли, така и не намерих начин да погледна кон,
и да знам дали има късче талант или сърце.
Но ако погледнеш всичко, което е направил този кон..
Всичко, което малките му са сторили..
Мисля, че така изглеждат таланта и сърцето.
Виждам, че си дошъл тук с караваната на "Шестиците".
Ами, да, сър.
Годеницата ми ще я закара обратно, когато си тръгне.
Годеницата.
Да, г-не. - Така значи.
Значи годеницата ще се върне обратно
и ти няма да отидеш с нея?
Ще изработя това, което Ви дължа.
След това ще го измислим.
Значи какво, сватбата ще е след 75 години?
Наруших обещанието си към Вас веднъж.
Едва не го сторих за втори път, за да остана с нея.
Не, ще Ви платя това, което Ви дължа.
Тексас ти се е отразил добре.
Да, г-не, така мисля и аз.
Единственият човек, на когото дължиш нещо, си ти самият, Джими.
Не ми дължиш нищо.
Благодаря Ви, г-не.
Независимо какво решиш или..как се случат нещата,
тук винаги ще има място за теб.
Не правиш това, което той ти каза.
Каза да се молиш за видение.
Но не виждам да се молиш.
Е, какво правиш тогава тук?
Имаш ли нужда от помощ?
Пусни ме вътре. Мога да ти помогна.
Не мога.
Просто отвори вратата.
Казаха ми да не го правя.
Аз съм ти брат.
Нека ти помогна.
Те няма да ми позволят.
Пусни ме, шибано дете! Виж ме!
Това е твоето видение! Това е съдбата ти!
Скъпи, тихо. Това е просто сън.
Това е само сън.
Хей, започнете да търсите този кучи син!
Може да се крие сред дърветата, или в дълбоката трева ето там.
Аз ще го хвана.
Не си бил в Тексас толкова дълго. - Нека опита, Лойд, нека опита.
Давай, Джими.
Не тичаше така, сякаш има пневмония, нали?
Не, Джими, определено не тичаше така.
Пускайте го. Това беше страхотно хващане, Джими.
Да, може и да станеш добър екипен ласьор.
Когато прекарам достатъчно време в ласиране през деня, не се налага
го правя и нощем. Все едно зъболекар да се прибере вкъщи,
и да гледа картинки на зъби. - Както кажеш, тексасецо.
Проклет да съм. Виж кой отиде, и се върна каубой.
Да, изглежда е така, нали, Лойд?
Има ли други тук? - Не мисля. Но все пак
да ги огледаме отново, става ли? - Добре.
Какво да очаквате от съпружески срещи
Когато хората дойдат тук,
те очакват опонентите им да са куп селяндури.
Хората на земята, може да се каже.
Те не очакват теб. Не очакват битка.
Затова ти беше толкова ефективн досада толкова дълго време.
Аз обаче бях наясно точно колко голям проблем можеш да бъдеш.
Бях подготвена. Дадох ти достатъчно въже, за да се обесиш,
и ти го стори - и още как.
Наруши всичко.
От условията на договора си, до споразумението за поверителност.
Извърши корпоративен шпионаж.
Не знам нищо за това.
Я гледай колко лесно лъжеш.
Мислиш ли, че не познавам никого в "Таймс"?
Та ние притежаваме шибаната им сграда!
Какво ще открия според теб,
когато изискам разпечатка от разговорите на малкото хипи?
И от тези на репортера. - Късмет с това.
Първата поправка, и прочие.
Аз управлявам най-големия частен фонд на света.
И знаеш ли какво стори ти? Превърна това в нещо лично за мен.
Не ме интересува колко ще похарчим или колко време ще отнеме,
но ще сложа публична тоалетна на мястото, където е къщата ти.
Ще отсека всяко дърво
затапя всяко изворче.
Ще изнасиля шибаното ти ранчо до смърт.
А ти, малка кучко, отиваш в затвора.
Не е нужно да споменавам, че си уволнена.
Ще закъснея за срещата си.
До скоро, Кал. Беше толкова безинтересен, колкото и очаквах.
Госпожо?
Джон Дътън е тук, за да Ви види.
Нека влезе.
Благодаря.
Джон. - Здравей, Мич.
Ходиш доста добре за прострелян човек.
Ако играя голф с 18 дупки, после не мога да ходя цял месец.
Е, вече минаха няколко месеца.
Поправям се.
Седни. Какво мога да направя за теб?
Искам да поговорим за случая със Съмър Хигинс.
Познаваш ли я? - Малко.
От това, което знам, тя не е престъпник.
Може би е прекалено страстна..
Джон, тя е еко-терорист. 42 ареста в един куп щати.
Вкарал съм много въоръжени обирджии в затвора,
и те бяха също толкова страстни в мнението си.
Но тъй като тези хора мислят, че каузата им има
има някаква морална висота, мислят и че законите не важат за тях.
Но законите, които нарушават, са все така нарушени.
Полицаят все така е бил нападнат,
земята е била обезобразена и имуществото е било унищожено.
Моето задължение е към върховенството на закона,
което ерозира навсякъде. Не тук. Не и докато аз съм начело.
Значи искаш да я пратиш в затвора до края на живота й?
Инструктирах адвокатите и от двете страни да игнорират нейната мотивация,
да се фокусират върху щетите, и да ми донесат споразумение за
признаване на вина с утежняващи обстоятелства.
Но това, че говориш от нейно име, също има тежест и ще го взема предвид.
Оценявам го, Мич.
Джон, искам да сме наясно.
Тя отива в затвора.
Единственото, което ще обсъждаме, е за колко дълго.
Какво е това, мамка му? - Съпружеска среща.
Нямам шибана съпруга.
Ако искаш можем да те върнем обратно в килията.
Нека се оправя с това.
Леле, това място е много депресиращо.
Затвор е.
Всичко е депресиращо. Ще михареса малко синя светлина на кушетката.
Коя си ти?
Аз съм един от хората, които се опита да убиеш.
Не те познавам, за да искам да те убивам.
Опита се да убиеш баща ми.
И брат ми.
Ти си Дътън. - Бинго.
Виж, както казах и на другия тип: заповедта идва.
Аз я изпращам. За мен това е просто бизнес.
Кой друг тип? - Костюмарът. Адвокатът.
Този по вестниците.
Този адвокат ли? - Същият.
Знаеш, че ще умреш тук, нали? - Да.
Когато си стар и слаб, и едва успяваш да се изпикаеш
и е било толкова отдавна, когато си ял нормална храна,
че всъщност чакаш с нетърпение пържената риба в петък,
и просто чакаш да умреш,
а всички, които си познавал, са си отишли или са те забравили,
тогава ще осъзнаеш..
Че са те обучили перфектно.
Обучен си да ставаш, да сядаш,
да се подреждаш, да спиш.
И ще осъзнаеш, че времето ти на тази планета
е било пълна загуба и провал.
И в сърцето си ще знаеш,
че този свят е щял да бъде по-добро място без теб.
И тогава ще си спомниш, че съм ти го казала.
Знаеш ли, животът не е състезание за дълголетие.
Той е състезание за качество.
Какво добро можеш да вземеш от живота, какво добро можеш да му дадеш.
А твоят живот вече е приключил. Ти просто чакаш да умреш.
Надявам се да почакаш, докато станеш на 100.
Хей, любителя на сладко, няма ли да ласираш?
Мне, днес сме на разхладителни. - Стига, де, не се стряскай.
Ела тук и ласирай с мама. - Да, отивай да ласираш с мама,
а бирата ще се чувства добре при мен. - Тази шега остарява.
Ни най-малко. - Не, супер стара е.
Остаряват като хубаво вино.
Има костенурки, които живеят 250 години.
Твоите вицове са по-стари. - Вие двойка ли сте?
Хвани ги, скъпи!
Осъзнаваш, че това не е истинско родео, нали?
Да, просто си играем, забавляваме се. - Да, да, добре.
Да! - Следващи са дъртаците.
Дъртаците? Мамка му, аз съм само на 36.
- На 36? - На 36? Мислех, че си на 50.
Шибаняци, изпийте си бирата, защото след това ще ласирам вас.
Готов ли си, Лойд? - Готов съм, Джейк.
Как е това за дъртак? - Обажда ли ти се артритът,
когато въртиш въжето? - Добре, Джими,
Виждал съм те да го хващаш за главата.
Да видим дали можеш да го хванеш за краката. Давай.
Добра работа, добра работа.
Готов ли си, Джими? - Да, г-не.
Добре.
Мамка му. Вижте как ласира старият Джими.
Вече не мога да разбера света.
Той е каубой, а?
Кучетата мъркат. Котките лаят.
Нищо не разбирам.
И двамата сте луди, знаете ли? Пълни идиоти.
Състезателка по барел рейсинг ни нарече "луди".
Да, знам. Просто не знам какво да отговоря.
Хванах едно за теб.
Как, по дяволите, си наранил коляното си, докато ласираш теле?
Не го нараних по време на ласиране на телета. Нараних го докато чуках
майка ти миналата вечер. - Не, майната ти, първо Джими,
а сега и ти съвсем се побърка. - Изчуках я в пикалото.
Звъня с това шибано нещо от един час насам!
Присъедини се към нас, скъпи! - Съжаляваме, Гейтър.
Успокой се, Гейтър. Отиди да пийнеш малко шибано уиски.
Идваме. Хайде, да пийнем. - Докарайте уискито!
Хайде. - Щастлив ли си?
Сега знам кой съм.
Или поне какво искам да правя, и с кого искам да го правя.
Какво искаш да правиш?
Да навържа живот от дни като днешния.
Трудно е да го сториш.
Не. Не, трудно е да го правя тук.
Тази работа е достатъчно сложна и без да трябва да се биеш с целия свят,
за правото да я вършиш. В Тексас..
Не се бия със съседа, за да си върша работата, защото неговата работа
е същата. Също и на неговия съсед.
Само добитък и каубои, чак до хоризонта.
Ще се върнеш в Тексас, нали?
Не съм голям биткаджия.
Но все пак може и да стана каубой.
Мамка му, Джими, ти вече си каубой.
Успех.
Опита ли да й се обадиш? - Да, не ми вдигна.
Трябва ли да се притеснявам? - Мисля, че съм достатъчно притеснен
и за двама ни.
Извинете, че закъснях.
Е, скъпи, трябва да свърша нещо преди вечеря.
Излезте навън!
Какво нещо, скъпа? - Идвайте всички, хайде!
Навън. - Хайде, да тръгваме.
Помогни ми, може ли? - Бет..
Какво правиш, по дяволите?
Има нещо, което трябва да направя утре, татко,
и искам да съм омъжена, когато го направя.
Скъпа, скъпа, нека го направим по правилния начин, става ли?
Нека да планирам.. - Не ми пука за сватбата, татко.
Интересува ме само бракът. - Скъпа, това е свещеник.
Ние не сме шибани католици.
Не ми пука. Той може да подпише нещото, нали?
Само това има значение. - Да.
Ще се женим.
Имаш ли проблем с това? - Бет, толкова си луда, мамка му.
Мислех, че искаш да намерим място, което да е само наше.
Така е.
И ще отидем на това пътуване, обещавам ти.
Скъпа, ако това те прави щастлива, и аз съм щастлив.
Обаче трябва набързо да взема две неща.
Дай ми секунда, става ли? Веднага се вкъщам.
Виж, просто казвам, че не е чили. - Чили е.
В него има боб. - Целият смисъл на чилито,
е да използваш всички боклуци, които имаш в кунята, в него можеш да сложиш
каквото си поискаш. - Не, не, това е яхния. В момента,
в който сложиш боб в чилито, то вече не е чили.
Тогава как наричат това в Тексас? - Не го наричат никак,
защото не съществува, защото има боб в него.
В Тексас не ядат боб? - Ядат боб по цял ден,
просто не го слагат в чилито. - А защо, по дяволите, Тексас трябва
да решава какво да има в чилито? - Защото тексасците са го измислили.
Ще млъкнете ли всички? Не мога да ям, както и да наричате това, мамка му,
докато постоянно дрънкате, задници такива.
Добро е, просто не е чили. - Лойд, трябваш ми.
Вземи си нещата, става ли? - Рип, ще им кажеш ли?
Ако сложиш боб в чилито, то все още ли е чили?
Джими, млъкни, мамка му. На никого не му пука за проклетото ти чили.
Да, майната ти, Джими. Още ми дължиш едно ласо.
Някои неща никога не се променят. Но трябва да ти кажа..
Това е адски добро чили.
Знаеш ли, когато майка ти прави чили, в него няма боб.
Не започвай пак с тази простотия. - Всъщност наистина се чувствам зле,
трябваше да ти кажа преди да дойдем. Имах много, много кратка
връзка с майката на Колби. - Започва се!
Не беше любов. Поне не за мен. За нея не мога да говоря.
Беше много, много физическа връзка. - Джими, ще скоча през масата.
Добре, съжалявам. Макар че е странно, че го казваш,
защото точно това сторих с майка ти. - Това е! Това е!
Ела тук! Ще ти счупя врата отново,
и ще те пратя обратно в болницата! - Съжалявам, съжалявам, съжалявам.
Къде отиваме? - На сватба.
На твоята ли? - Да, г-не.
Още не сме имали ергенското парти.
Лойд, приятелю, ще правим всичко наобратно.
Ти ще си женен и няма да можем да сторим нищо от нещата,
които съм замислил. - Младоженецът е..
Големият тип с черната шапка. - Така..Можете да застанете тук.
А..Вие ще поемете ръката й,
и ще я заведете до това, което би трябвало да е олтарът.
А Вие сте..? - Аз съм кумът.
Застанете до него.
Аз съм просто чистачът на конюшнята.
Чистачът на конюшнята може да остане, където е.
И, така, добре, да започваме.
Бет..Бет, не можеш да носиш тази рокля на сватбата си.
Не се притеснявай, татко. Няма да я нося дълго.
Бет, не съм ти приятелче. Разбра ли? Аз съм..аз съм ти баща.
Така че може ли да го взимаш предвид в бъдещите ни разговори?
Добре. Направи го.
Готов ли си? Обичам те.
Скъпа..
Надявам се да ми позволиш да направя това за теб отново.
И да го направя както трябва.
Можеш да го направиш както пожелаеш.
Добре. - Добре.
Добре.
Кой представлява булката? - Аз..Аз съм..аз съм баща й.
Обикновено бих..бих казал няколко думи за двойката,
но нямам представа кои сте, така че просто ще продължа към обетите.
Аз, кажете името си...
Аз, Рип Уийлър..
Взимам..кажете нейното име.. За своя законна съпруга.
Взимам Бет Дътън за своя законна съпруга.
Да я имам, и да я държа, да я почитам и ценя
от този ден нататък, в добро и зло, в богатство и бедност,
в болест и здраве, докато смъртта ни раздели.
Да я почитам и обичам,
да я пазя през всичко..
Докато умра.
И малко по-дълго, скъпи.
А сега, г-це Дътън, повтаряйте след мен..
Аз, Бет Дътън... - Мамка му, да.
Не..още не.
Взимате го, предполагам.
Има ли пръстени? - Няма пръстени.
Момент, почакай, аз имам.
Ето го. - Какво?
Беше на майка ми. Нямахме много, Бет,
бяхме бедни, но той е твой.
Аз също.
А сега ви обявявам за съпруг и съпруга.
Женени сме.
Благодаря..
Благодаря, че сторихте това, Отче. - О, няма защо.
И не се притеснявайте, няма да повдигна обвинения.
Обвинения? - Съжалявам, татко.
Трябваше да го отвлека.
Ако може някой да ме закара обратно до църквата ми,
ще съм благодарен. - Чакайте. Чакай малко..
Как точно Ви отвлече? - С пистолет.
Беше съвсем мъничък. - Добре.
Мъничък. - Хайде!
Боже Господи.
Извинете ме, отче.
Защо аз самият да не Ви закарам вкъщи?
Мамка му, това беше красиво. - Всички ли са такива?
Мамка му, хлапе, никой от тях не е такъв.
Какво искаш от мен?
Огледай отгоре.
Рицар 33, това е Браво 1
Имайте предвид, че фарът е на мястото си.
Благодаря, че дойде. Говори ли със съдията?
Говорихме. - И?
И той слушаше. Сега ще разберем колко е слушал.
Всички да станат.
Щата Монтана срещу Съмър Хигинс, председателства съдия Мичъл Дейвис.
Седнете.
По време на съдебното обвинение Вашият клиент пледира, че е невинен.
Клиентът Ви иска ли да смени пледирането си?
Да, Ваша чест. - Може ли адвокатите да се приближат?
Могат да се приближат.
Сега вкарат споразумението ти за признаване на вината.
Съдията ще поиска да смениш пледирането си.
След като го сториш, си оставена на милостта на съда.
Не, ние се съгласихме на условна присъда.
Не, адвокатите се съгласиха. Не и съдията.
Съдията не е длъжен да я уважи.
Какво трябва да сторя?
Съмър, аз..
Вярвам на съдебните заседатели повече, отколкото вярвам на съдията.
Може ли обвиняемата да се изправи?
Адвокатите представиха на съда споразумение за признаване на вина.
Запозната ли сте с това споразумение? - Да, Ваша чест.
Искате ли да се признаете за виновна? - Да, Ваша чест.
Пледирането ви е променено на пледиране за признаване на вина.
В замяна на това пледиране, щата предлага 15 години условна присъда,
и глоба в размер на 10 000 долара. Запозната ли сте с това предложение?
Да, Ваша чест.
Когато налага присъда,
този съд трябва да отчете много фактори, и мотивът е един от тях.
Много съдилища в миналото са обърквали намеренията Ви
с мотив. Вашите намерения, г-це Хигинс,
може да са да повлияете на промяната на политиките, или да привлечете
вниманието към проблемите. Но това не е Вашият мотив.
Това не е мотивът Ви, когато хвърляте камъни
и замразени бутилки с вода. Когато повреждате частна собственост,
и отказвате да се подчините на заповеди.
Тогава мотивът Ви е да разрушавате и да подривате.
И резултатът от това е ерозията на върховенството на закона.
Когато съдилищата отхвърлят Вашите незаконни действия,
те отслабват върховенството на закона, и създават възможности
за хора, чието единствено намерение, е кражба и насилие.
И тези хора преследват най-уязвимите в нашето общество.
Възрастните, младите, слабите, бедните. Преследват тези,
които е най-малко вероятно да се възстановят след атаката.
И Вие, г-це Хигинс, проправяте път за тях.
Не съм повлиян от Вашето висше образование,
и вашата работа в общността, точно обратното.
Трябва да го знаете по-добре. Ако искате да промените законите,
кандидатирайте се за длъжност, или гласувайте за онези,
които също искат да ги променят. Гледам досието Ви,
и виждам кариера на престъпник,
който е заблудил самият себе си, да вярва, че не е престъпник,
защото смята, че върши това, което е правилно.
И може и да сте права, г-це Хигинс,
но това не ви освобождава от законите на този щат и на страната.
По двете обвинения за нападение над пазител на реда
Ви осъждам на 15 години затвор.
По обвинението в неспазване на заповед Ви осъждам на една година затвор.
По обвинението в безразсъдно застрашаване, ви осъждам
на 18 месеца затвор. И по обвинението за престъпно навлизане
в чужда собственост, тъй като сте рецидивист,
Ви осъждам на максимума от 5 години.
Ако сте примерен затворник, който се отнася към правилата в затвора
с повече уважение, отколкото към нашите закони,
ще отговаряте на условията за условно освобождаване след 14 години.
Пристав, отведете затворничката в ареста.
Чакайте, какво? Опитвам се да направя света по-добро място,
а вие взимате живота ми? - Всички да станат.
Отнемате ми живота? Какво става? Какво се случва?
Съмър, Съмър, погледни ме. Погледни ме. Спри да плачеш. Ясно?
Сега имаш нова битка. Приготви се за нея.
Сутринта ще обжалваме това решение.
Г-не, не можете да докосвате затворничката.
Това е последната й шибана прегръдка. Нека я получи.
Фокусирай се.
Това е дълга битка, и тя започва сега.
Мамка му, Мич. - За кого, по дяволите, се мислиш,
влизайки по този начин в кабинета? - Какво беше всичко това, по дяволите?
Ще чукаш, преди да влизаш в тези кабинети,
или приставът ще те извлече навън. - Да.
Мислиш ли, че днес беше беше въздадена справедливост?
Беше строго, но беше справедливо.
Чистене на тоалетните в щатския затвор за 6 месеца е строго,
но това, което ти стори, беше жестоко. - Това е необходимо послание,
което трябваше да бъде отправено. - И какво е посланието, Мич?
Ебавай се с мен, и ще те вкарам в затвора, докато си твърде стара,
за да имаш деца, мамка му? Или кариера? Или какъвто и да е живот?
Следвах буквата на закона. - Мамицата му!
Тя е жена, която е бутнала голям човек.
Законът? Знаеш ли..
Има разлика между законно
и справедливо. - Не, за мен няма.
Има закон, и има закон, и това е.
Е, имам лоши новини за теб. Това там е бъдещето.
Това са твоите гласоподаватели. И ти току-що им каза да си го начукат.
Разбрал си го наобратно, Джон. Те ни казват именно това.
Дай ми една от тези.
Губим това място.
И всяка година става все по-бързо.
Знам.
Опитвам се да го спра.
Не мисля, че може да бъде спряно.
Ето какво ще стане.
Шарлот ще обжалва присъдата.
Ще отмениш обвиненията за криминално нападение..
Няма да го сторя. - Вече каза каквото имаше.
Сега покажи малко милост, по дяволите. Отмени обвиненията за нападение,
намали присъдата за навлизане в чужда собственост до година,
можеш да запазиш останалите. - Тя ще излезе след 8 месеца.
Да, да, осем месеца ад.
Значи е това, а?
Дължимото ти? - Това е правилното нещо.
Правилното отдавна не е фактор, Джон.
Туморът на правото разяжда всичко.
Аз просто се отървавам от симптома.
Нека обжалва в петък.
Не искам да пише в досието на съда, че съм сменил присъдата след един ден.
Петък да бъде.
Гледам внуците си..
И съм ужасЕн от света, който им оставяме.
Честно казано, нямам идея как ще изглежда това място след 100 години.
Трева ще покрива улиците, а плевели ще покриват покривите.
Не мисля, че ще изкараме 100 години.
След това Бог ще започне отначало.
Ще опита отново, ако му стиска.
Имате посетител. - Нямам уговорена среща.
Не е среща. Посетител.
Посетител.
Исках да споделя добрите новини.
Той направи от мен честна жена.
Честито.
Благодаря.
Какво искаш?
Знаех си, че си ти.
Няма отново да играя тази игра. - Това не е игра, Джейми.
Хей, би ли влязъл в сайта на Бюрото по затворите,
от този хубав компютър?
Имаш достъп до него, нали?
Винаги аз съм била спецът по компютрите, нека се пробвам.
Премести се. - Махни се от..
Направих всичко, което трябваше, за да не видя този свят отново, Джейми
Подготвена съм.
Днес ще съсипя живота си.
И се кълна, че ще те убия, мамка му, така че просто седни,
и ми позволи да го направя.
Автоматично запомнени пароли?
Браво на теб, Джейми. Компютърната ти система е много сигурна.
Погледни. Съпружеско посещение
Ако си го видяла, знаеш, че не съм бил аз.
Той не каза това. - Е, той лъже.
Видял си го в затвора. - Отидох да го видя в затвора,
за да разбера дали баща ми е бил замесен, мамка му.
И беше ли?
Нямах никаква представа, че е. Никаква.
Призна го едва когато насочих шибан пистолет
към главата му. - И след като си го е признал,
защо не му пръсна мозъка?
Аз бях..Той е..
Ще ти кажа защо.
Защото дълбоко в себе си, винаги си го искал.
Сигурна съм, че ти е казал, че го е сторил, защото те обича, нали?
Той те обича, Джейми.
И иска най-доброто за теб и всичко, което заслужаваш,
но това просто не е истината, нали?
Той просто иска това, което искаш ти.
Той иска това, което искат всички, които някога са ни атакували:
той иска земята.
Вариант 1: казвам на баща си.
Той ще се обади на губернатора, и двамата ще бъдете арестувани.
Твоят безгръбначен, убиващ жени баща
моментално ще каже, че идеята е била твоя.
Знаеш го, нали?
Ще сключи сделка за имунитет, и ще свидетелства срещу теб.
Ти ще бъдеш обвинен в троен опит за убийство,
и ще прекараш в затвора остатъка от живота си, който всъщност
няма да е толкова дълъг, защото вероятно ще се самоубиеш,
след първото изнасилване.
Вариант 2..Този е добър.
Ще кажа на съпруга си какво е направил баща ти,
и той ще го убие.
И след това ще кажа на съпруга си..
Че заради теб са махнали детето му от корема ми,
и после си накарал да ме стерилизират, така че той никога да не може
да има свое семейство.
А ти, независимо къде се криеш..
Той ще те намери, и ще те разкъса с голи ръце.
Не би ли искал да разбереш кой вариант съм избрала?
Бет, почакай. Бет, моля те.
Моля те, моля те, моля те. Моля те, моля те.
Моля те.
Има и трети вариант.
Искаш ли да го чуеш?
Ти не си истинска.
Зависи какво наричаш "истинско".
Не те познавам.
Виждаш това, което можеш да разбереш.
Познаваш ме.
Готов си.
Готов за какво. - Да застанеш на скалата.
Хайде.
През вратите. Затвори ги след себе си,
или няма как да разбереш какво те очаква, когато се върнеш.
Какво виждаш?
Два пътя. - Погледни надолу по левия.
О, Господи.
Сега погледни надолу по десния.
Труден избор.
Можеш ли да ми помогнеш да го направя?
Мога да ти помогна да извървиш пътя.
Но ти трябва да го избереш.
Да се прибираме вкъщи.
Какво видя?
Видях края ни.
Хайде.
Лек път, братле.
Ще се видим, Джейк. - Да, г-не.
Беше удоволствие да се запознаем. Само никога не ме удряй така,
както удари нея. - Удоволствието беше мое.
Ще се виждаме, Джими. - До скоро.
Чуй, когато се върнете в Тексас, започнете да си правите бебета,
и да имате страхотен живот. Нали?
Разбра ли поне дума от това, което тя каза?
Нещо за данъците ни.
Ела тук.
Всъщност ще се видя с теб на Деня на благодарността, при майка ти.
До скоро, Уокър. - Беше прав за онова чили.
Няма боб в тоя боклук.
Кажи "здрасти" на момчетата в Тексас от мен.
Да, г-не. Госпожо.
Ела тук, Джими.
Искам да знаеш, че винаги ще имаш място тук. Ясно ли е?
Благодаря, г-не, знам го.
Хей, гордея се с теб.
Благодаря. - Да.
Аз..
Джими, каубоите не се сбогуват.
Те казват "до скоро" - докато не се видим в шибаната кал.
Тогава ще се сбогуваме.
Имате дълъг път. Хайде, разкарайте се оттук. Тръгвайте.
Трябва да й призная, че е упорита.
Хей. Ако си размислил, нямаш по-добър шанс от сега,
за да промениш мнението си. - Не, не съм размислил.
Това е..може би вина.
Съжаление. Не знам как да го нарека.
Нарича се живот.
По-голямата част от него боли.
Така можем да имаме база за сравнение, когато ни се случи нещо хубаво.
Къде отиваш?
Не знам.
Просто ще се поразходя.
Само за теб се притеснявам обаче.
Знаеш ли, тези Дътън винаги ще използват страховете ти срещу теб.
Ако някога мога да те науча да бъдеш безстрашен..
Тогава със сигурност светът ще бъде в краката ти.
Защото ще имаш всичко, което винаги си искал.
Мамка му, сега имаш почти всичко.
Заемаш втората по важност длъжност в щата.
Имаш дете.
И жена, която вярва в теб.
И виж това.
Това е твое.
Повечето хора..най-доброто, на което могат да се надяват,
е да помечтаят за нещо такова.
Мамка му, повечето хора дори не знаят,
че нещо такова съществува, за да мечтаят за него.
Аз съм на 61 години, и през последните месеци..
Ами, те направиха така, че всичките 60 години шибан ад,
който издържах, да си заслужават.
Не позволявай на шибаните Дътън да те заблудят
да си мислиш, че си лош човек.
Ти си добър човек, сине.
И аз те обичам.
И аз те обичам, татко.
Спри.
Обърни се.
Трябваше да избереш от варианти 1 или 2.
Вариант 3 ще бъде по-зле. Защото сега си мой, мамка му.
Къде беше?
Спазвах обещанието си. - Кое обещание?
Това, при което се заклех да унищожа всичко, което те нарани.
Стори ли го?
Кажи ми го направо, Бет.
Загубих ли син днес?
Той никога не ти е бил син, татко.
Той е..той е разочарование
и най-големият ми провал, но аз..
Отгледах го и го обичам, колкото и да съм се опитвал да не го правя.
Така че просто отговори на въпроса, имам ли го все още?
Да. Но сега го притежаваш, татко.
Отивам да си легна.
Няма ли да яздите днес?
Точно днес не виждам смисъл да го правя.
Няма смисъл. Просто е забавно.
Рип казва, че някой ден никой няма да язди.
Е..
Тогава по-добре да яздим.
Да се надбягваме!
Преводач-Консултант: tsvety2222 Редакция и Синхронизация: Harry