POÈETKOM 1995, PLANINAR JE NESTAO
U ZABAÈENIM PLANINAMA CENTRALNOG OREGONA.
NAKON ŠTO JE NEKOLIKO PUTA VIÐEN, NEKI ÈLANOVI IZOLOVANE LOKALNE ZAJEDNICE
POÈELI SU DA SPEKULIŠU DA JE NESTALI ÈOVEK
ZARAŽEN VIRUSOM KOJI PRENOSE ŽIVOTINJE A KOJI SU NAZVALI "BRDSKA GROZNICA".
STAROSEDEOCI KOJI SU TU ŽIVELI PRE TOGA ZVALI SU GA DRUGAÈIJE:
MA'INGAN ODENGVAN ILI "LICE VUKA".
Preveo: Bambula
ZABRANJEN PROLAZ NEMA NIÈEG OVDE VREDNOG UMIRANJA
Mirno!
Uzmi svoj ranac za lov. Polazimo u sedam.
Ovaj pogled nikad ne dosadi, je li?
Koliko god puta da ga vidiš.
Ne prilazi im.
To su zelene pupavke. Nema šale s njima.
Pojedeš li jednu, brzo æeš završiti u mrtvaènici
osim ako neko nema potpuno novu jetru za tebe.
Blejk. Blejk!
Jesi li èuo šta sam rekao? -Da, gospodine. -Šta sam rekao?
Ne jedi peèurke. -Kako se zovu?
O tome ti prièam... Ne slušaš me.
U svom si prokletom svetu tamo negde.
Ovo mesto je prelepo. Ali je i opasno.
Preživeæeš ako taèno znaš šta da radiš. -Da, gospodine.
Ljudi ti budu oduzeti tek tako.
Nije teško umreti. To je najlakše na svetu.
Svi smo na korak od toga.
I neæu uvek biti tu da pazim na tebe,
ali æu se postarati da znaš kako da preživiš dok...
Blejk.
Znaš da moraš da ostaneš blizu mene. Taèno pored mene, momèe!
Ako ne radiš šta ti kažem, nastradaæeš. Hoæeš li da nastradaš?
Ne, gospodine, neæu. Samo sam...
Hteo sam bolju poziciju za pucanj na jelena.
Penji se u èeku.
Odmah.
Pokrij uši.
Šta je to bilo, tata?
Medved. Preplavili su ovu stranu doline.
Pokupi se i idemo dok još ima svetla.
Kil 714, ovde Lovel 819.
Èuješ li me?
Gde si, doðavola, Dene?
Šta je bilo, Grejdi? -Dene.
Video sam ga. -Šta si video?
Znaš ti o èemu govorim. -Onog planinara?
Lice vuka?
Dene, stvaran je.
Imao sam ga na nišanu. Zamalo da ga pogodim.
Grejdi, koji je smisao penjanja na tu planinu po mraku
da tražiš nešto što ne želi da bude pronaðeno?
Nisam ga tražio. Lovio sam jelene pored reke.
I krenuo je na mog sina. Srediæu ga, Dene.
I ti moraš da poðeš sa mnom. Zar ne želiš da zaštitiš svog sina?
Možemo li na sladoled? Molim te? Molim te, molim te.
Kupio sam ti toplu èokoladu u muzeju. -To nije dezert.
To je piæe. -Mislim da je to dezert, mala damo.
Jesi li znao da si najbolji tata na svetu?
Da, sigurno to nema veze sa sladoledom, zar ne?
Nema. Samo sam htela da ti kažem. Ozbiljna sam.
Ovo deluje vrlo proraèunato. -Ne znam šta to znaèi.
Siði dole. Džindžer. Siði odmah.
Dobro, to je to, nema sladoleda za tri, dva, jedan...
Psi se moraju držati na prokletom povocu!
Rekao sam ti da siðeš. Zašto me nisi poslušala, doðavola?
Zašto me nisi poslušala?
Žao mi je. Žao mi je što sam izgubio živce. Takav nisam ja.
Ne želim da budem takav. Samo treba da me poslušaš kad ti nešto kažem.
Jer, šta je moj posao? -Da štitiš svoju æerku. -Da, taèno.
A šta je tvoj posao? -Da èitam misli.
Možeš li da pogodiš šta sada mislim?
"Volim svoju malu devojèicu." -To je neverovatno.
Taèno to sam mislio. Kako to uvek pogodiš?
Stvarno si dobra u svom poslu. Dobro. Žao mi je. Uplašila si me.
Duguješ mi dolar. -Zašto? -Zato što si psovao.
Nisam. Umišljaš. -Ne umišljam, tata. Psovao si.
Sad da tebi malo namažem. -Bože. Dobro, brzo to uradi.
Prelepo. -Dobro? -Da. -A ovako? -Izgledaš jezivo.
Misliš ovako? Ovako, Džindžer? -Tata.
Ne, da. Ne, kapiram. -Idi sedi za sto.
Ne, ali imam još jedan izvor.
Samo minut. Hoæeš li to poslati
ili æe nas "Tajms" opet preduhitriti? Æao. -Æao, mama.
Dakle, dogovoreno?
Šta... Ovo je sranje. Nikad ranije to nisi tražio.
Za vreme koje gubimo na ovo, mogli smo da budemo ispred svih.
Ali mislim da nema potrebe da to radim.
Obeæavam da æu ubuduæe. Možeš li to samo objaviti?
Idi u drugu sobu. -Ne bih ovo trebalo da radim.
Radiš li to ili ne? -Šarlot, možeš li ideš u drugu sobu?
Slušaj, znam šta radim. Znaš da znam, jer si me ti nauèio kako da radim to.
Doviðenja, Šarlot. -Dobro. Æao.
Možeš li da ne radiš to, molim te?
Šta sam uradio? -Vodila sam važan razgovor sa urednikom.
Da, jer si ti jedina kojoj se dešavaju važne stvari, zar ne?
Ja nemam nikakvih obaveza.
Ako budem imala decu, nikad se neæu svaðati pred njima.
Ne svaðamo se, dušo. Ovo je samo žuèna rasprava.
Dobro. Dakle...
Upravo sam saznao da je moj otac konaèno proglašen mrtvim.
Zvanièno, od strane države Oregon.
Žao mi je.
U redu je.
Kako se oseæaš? -Znali smo da æe ovo pismo jednog dana doæi.
Ali ta konaènost... Šta znam, i dalje je šokantno.
Da. -Jesi li tužan, tata?
Jesam. Tužan sam zbog mnogo stvari.
Voleo bih da sam ga bolje poznavao. Ali uvek me je plašio,
pa èim sam bio dovoljno star, otišao sam.
Nismo razgovarali dugo vremena, jer sam ja tako odluèio.
A sada kada više ne mogu da razgovaram s njim...
Odjednom želim.
Ceo dan. -Ma daj. -Cela stvar je delovalo besmisleno.
Razgovaraæemo kasnije. Da.
Æao. -Æao.
Ovo je iznenaðenje.
Doneo sam ti ruèak. -Hvala.
Nismo ovo radili neko vreme. -Da.
Jesi li sreæna, Šarlot?
Da.
A ti? Zašto me to pitaš?
Jer mislim da nam trenutno dobro ne ide.
Došao sam jer, kad sam dobio to pismo,
shvatio sam
da ste ti i Džindžer sve što mi je ostalo od porodice.
Imamo tako malo vremena s ljudima.
Samo želim da se volimo
i pokušamo da budemo sreæni kao porodica dok smo zajedno.
I ja želim da budem sreæna, ali...
Mislio sam da bi mogla da poðeš sa mnom u Oregon.
Moram da odem tamo i spakujem stvari svog oca u kamion.
Zašto ne bismo svi otišli zajedno?
Proveli bismo celo leto tamo. Mislim da bi nam prijalo.
Zaista je prelepo.
Ima jedna dolina nedaleko od farme. Izmeðu planina.
I koliko god puta da je vidiš,
pogled ti uliva oseæaj da æe sve biti u redu.
Hoæu da je ti i Džindžer vidite. -Zvuèi lepo,
ali ne mogu tek tako da napustim posao. -Ne, ali možeš raditi na daljinu.
Samo uzmi malo slobodnog vremena. Džindžer bi to volela.
Mogla bi da provedeš neko vreme s njom. I da radiš na svojoj knjizi.
Da, ne znam...
Ne znam ni da li sam više dobra u tome.
Ti si sjajan pisac. Ne zezaj.
Mislila sam na provoðenje vremena sa svojom æerkom.
Ona...
Ona se mnogo bolje povezuje s tobom nego sa mnom.
Ti si neverovatna majka.
Jesi.
Poði sa mnom.
DOBRO DOŠLI U OREGON
Dobro, imam jednu. -Živiš li u vodi? -Ne.
Dobro. -Živiš li u šumi?
Ponekad. -Možeš li da letiš? -Ne.
Hodaš li na èetiri noge? -Da. -Da? -Jesi li jelen?
Ne. -Jesi li medved? -Ne. -Jesi li pas?
Ne. -Ne. Ne znam koji je odgovor.
Ne, ja sam lane. -Lane? -Da. -Rekla sam jelen.
Lane nije jelen. -To je...
Nije. -Šta? To je bukvalno beba jelena. -Nije.
I lane živi u šumi. Alo? -Ponekad, ali ponekad
ona su i u dvorištima ljudi, pa... -Šta? To je...
Varaš! Znaš šta? Prekardašila si. Znaš šta sledi? -Ne, tata. Prestani.
Tata, prestani. Ne, mama. Reci tati da se ponaša nezrelo.
Mogu i ja da budem isto tako nezrela kao i on.
Mama, prestani. Prestani, mama. -Zašto misliš da sam ja zrela?
Prestani, mama. Prestani. Molim te, mama, prestani!
Mama, prestani. -Molim te? -Molim te, mama, prestani.
Èekaj, je li ovo to? Sranje. -Tata. -Izvini, dušo. Jeza.
Da proverim mapu.
Nemam signal. -Ni ja.
Ali ovo mi izgleda poznato.
Mogu li da vidim?
Neko je u onoj kuæici na drvetu. -Gde? -Tamo.
U pravu je, neko je unutar tog èuda.
Idemo, Blejk. -Ne, u redu je. -Ne, on ima pušku.
Šarlot, ovde svi imaju pušku.
Blejk, možeš li, molim te, samo da voziš?
Dobro veèe. -Æao.
Kuda ste krenuli? -Tražim farmu svog oca.
Nisam bio ovde neko vreme, pa sam zaboravio... -Ko ti je otac?
Grejdi.
Lovel.
Dugo si bio odsutan, Blejk.
Èekaj, da li te poznajem?
Ja sam Derek. Sin Dena Kila. -Da.
O, Derek. Sranje. -Tata. -Izvini. Da, da, seæam te se.
Kako si? Drago mi je da te vidim.
Nije nas mnogo ostalo da živimo ovde gore.
Nismo baš deo sveta. -Da. Slažem se s tim.
Možda se ne seæaš ovoga, ali, uglavnom,
ne volimo da budemo napolju posle mraka na planini.
Nema strujne mreže, nema svetla.
Mislio sam da je takav bio samo moj otac.
Zapravo, malo sam se izgubio. Bio sam siguran da je ovo njegov prilaz.
Nije. -Stvarno? -Moj je.
U redu. Izvini.
Uobièajen put do Grejdijevog je odseèen.
Odvešæu vas tamo, da brže stignete.
U redu.
Blejk, ne. Nikako. -U redu je.
Ne, on... -Nek nam pokaže. -Zašto nam samo ne kaže gde je?
On stoji tamo. Otvori vrata, Šar. -O èemu prièaš...
Otvara ih. -Stani... Zdravo.
Zdravo. Ne, ne. U redu je. Ja æu da sednem pozadi.
Hvala, gospoðo.
Pazite na noge.
Samo idi pravo neko vreme.
Æao, lepotice. -Derek, to je Džindžer i moja žena Šarlot.
Zdravo.
Koliko planirate da ostanete? -Ne predugo. -Neko vreme.
Definitivno je to steèeni ukus.
Postoje stvari na koje morate da se priviknete ovde gore.
Životinje. Bolesti.
Mi smo prilièno èvrsti ljudi.
Je li tako?
Meni ne delujete baš tako èvrsto.
To je dobra stvar. Znaèi da imate dobar život.
Zdravi ste, bezbedni.
Kuæa tvog oca je odmah ispred.
Èime se baviš, Blejk? -Ja sam pisac.
Trenutno sam izmeðu poslova.
Dakle... otac sam onog èudovišta pozadi.
Ja sam novinarka.
Sigurno ih svakog dana gledaš i pitaš se kako si imao toliku sreæu
da imaš tako pametnu i prelepu porodicu.
Tako je.
Sranje.
Džindžer? Jesi li dobro?
Dobro sam. -Šar, jesi li dobro? Jesi li negde povreðena?
Jesi li dobro? Džindžer? Šarlot, jesi li povreðena? -Ne. -A?
Derek, jesi li dobro? Ne, ne!
Sranje!
Moramo da izaðemo odavde. Džindžer.
Džindžer. -Ne, ne. -Džindžer, pogledaj me. -Molim te, ne.
Moraš da se popneš kroz prozor. Pogledaj me, Džindžer.
Popni se kroz prozor. Možeš ti to, dušo. -Ne, tata, bojim se da æu pasti.
Biæeš dobro. -Pašæu. Pašæu. -U redu je. Samo se popni gore.
Samo ostani tu. Sedi tu, dušo.
Samo ostani tu, dušo. Mama dolazi.
Šarlot, idi.
Jeste li dobro? Ostanite tu. Dolazim.
Ja...
U redu. Moramo da siðemo. Èekajte tu.
Hajde. Džindžer, dušo, moraš da skoèiš. Hajde. Uhvatiæu te.
Dobro. U redu, Šarlot, hajde.
Jesi li dobro? -Da. Da. -Da? Džindžer, jesi li povreðena?
Ne. -Dobro, hajde. Moramo da idemo, da naðemo kuæu.
Pazi gde gaziš. Hajde, dušo. Moramo da požurimo.
Tamo gde je sigurnije. Hajde. Pazi, dušo. Pazi, pazi.
Tata, umorna sam. -Šta? -Ne mogu više. -Dobro.
Šarlot. Dobro, dušo.
Brzo.
Hajde, poznato mi je ovo. Blizu smo.
Spustiæu te ovde, dušo, u redu? -U redu. -Daj mi ruku.
Hajde. Hajde. -Pazi. Budi pažljiva.
Hajde. Hajde. -To je to.
Trèi. Trèi, dušo. Idi, dušo.
Hajde. Hajde.
Tata, požuri! -Hajde. Uðite unutra.
Èekaj. Èekaj.
Ostanite tu. -Tata, kuda æeš? -Odmah se vraæam. -Tata. -Ostani s mamom. -Tata.
U redu.
Sranje.
Tata.
U redu je. Bezbedni smo.
Hoæu kuæi.
Znam. Hoæemo. Samo sada ne možemo napolje. Lezi.
Moramo da saèekamo do jutra. U redu?
Ne, nemoj nikuda da ideš.
Dobro, dobro. Tu sam.
Neæu nikuda da idem. Biæu taèno ovde. Taèno ovde.
Je li onaj èovek mrtav?
Onaj što je izašao iz kuæice na drvetu?
Ne znam.
Najverovatnije jeste umro.
Tako mi je žao što ti se ovo dogodilo.
Moj posao je da te zaštitim. A nisam uspeo.
Priredio sam ti nešto veoma strašno.
I nikada sebi ne bih oprostio ako bi te ovo proganjalo.
Znaš? Da ti ostavi ožiljak.
Ponekad, kada si tata, toliko se bojiš da æe ti dete dobiti ožiljke,
da na kraju ti postaneš taj ožiljak.
Šta sad mislim?
"Volim svoju malu devojèicu."
Neverovatno.
Mora da znaš da èitaš misli, jer sam upravo to mislio.
Od reèi do reèi.
Dobro. Volim te. Biæu ovde.
Zapamti, to mi je posao. Neæu dozvoliti da ti se nešto dogodi.
Mislim da bi trebalo da pokrijemo ulazna vrata,
jer ako ono èudo nastavi da pokušava da uðe,
cela vrata mogu ispasti iz šarki. -Šta je to bilo? -Šta?
Šta je koji kurac bilo to èudo, Blejk? -Ne znam.
Znam da je zvuèalo kao životinja,
ali pogledao sam ga kada smo ga skoro udarili,
i tako mi boga, stajalo je na dve noge,
kao èovek.
Blejk.
Hoæe li to da drži?
Možda.
Trebalo bi da pokušamo da pozovemo nekoga u pomoæ.
Kako?
Halo? Proba.
Halo. Ovde Lovel 819. Može li neko da me èuje? Halo?
Hal...
Isuse, kakav je to smrad? -Šta? Šta si rekao?
Halo?
Našao sam nešto za jelo. Tatino sušeno meso.
Moja vilica. Mora da sam je udario o volan.
Jebote.
Evo.
Bože. Dobro. Hajde. Sedi. Samo sedi. U redu je.
Podigni ruku.
Bože.
Mislim da sam se posekao na prozor u kamionu.
Ne znam. Ovo ne izgleda kao posekotina od stakla.
Dobro. Dobro.
Podigni ruku. Pokušaj malo. Pokušaj.
Hvala ti. Nastavi da pokušavaš preko CB radija.
Važi?
Isuse, Džindžer. Izvini što sam te probudio, dušo.
Samo se vrati u krevet. Treba ti odmor.
Džindžer. Hoæeš li me poslušati, molim te?
Vrati se u krevet. Skoro je ponoæ.
Jesi li uspela da dobiješ nekoga preko radija?
Ja ne...
Završiæu za minut.
Kako èudno.
Šarlot. -Blejk. Blejk.
Blejk.
Mama. -Nazad! -Mama.
Nazad!
Blejk. Blejk.
Šar?
Èujete li me?
Može li neko da me èuje?
Halo?
Može li neko da me èuje? Ovde Šarlot Lovel.
Ako me neko èuje, molim vas odgovorite.
Moj muž je bolestan.
Ako me neko èuje,
molim vas, pozovite nekoga da nam pomogne.
Napala nas je nekakva životinja,
i mislim da je moj muž zaražen.
On nije sav svoj,
i ne može da govori. Da, on ne...
Ne izgleda kao da zna da je bolestan, ali,
ako neko èuje šta govorim, molim vas pomozite.
Halo?
Doðavola!
Mnogo sam zabrinuta za tebe.
Ne znam šta da radim.
Bože. Hajde. Idemo gore.
Hajde.
Evo. Možeš li da napišeš?
Samo mi reci šta nije u redu.
UMIREM
Ne.
Bolestan si, to je sve, ali izleèiæemo te.
Blejk...
Biæeš bolje, jer potreban si Džindžer.
Potreban si i meni. Ne mogu ovo bez tebe.
Ono što želim da kažem je...
da te volim, Blejk.
Ne želim ništa da radim u životu bez tebe.
Ti si moj najbolji prijatelj.
Mnogo te volim.
Šarlot...
Šta se dešava?
Ne razumem te.
Šta to govoriš?
Šta mu je?
U redu je. Doði ovamo.
Tata se ne oseæa dobro, ali ujutru,
odvešæemo ga kod doktora èim budemo mogli, u redu?
Jesi li bolestan, tata?
Šta je ovo? Zašto krvariš? -Zašto je tatina ruka takva?
Džindžer... -Pomozi mu, mama. -Dušo, idi u drugu sobu, u redu?
Bože.
Blejk.
Mama?
Dobro, hajde. Hajde. Napolje. Samo izaði. U redu je.
U redu je, u redu je.
Ovuda, dušo.
Dobro, hajde. Hajde.
Mama, šta ako on...
Hajde. Hajde.
Hajde.
Bože.
Dobro, dobro. Dobro.
Mama, on dolazi. -Gore. Brzo. Popni se ovde.
Ne mrdaj.
Mama, molim te. Mama, molim te, pašæu.
Hajde.
Ostavila si ga. -Šta? -Ostavila si tatu napolju. Nastradaæe.
Umreæe! Ostavila si ga napolju da umre! -Ne.
Ne, pokušavao je da te zaštiti.
Ostani ovde.
Je li to tata?
Bolestan je. Potrebne smo mu.
Otvori vrata, mama.
Tata?
Tata? Tata...
šta sada mislim?
Šta mislim?
Mislila sam da te volim.
Tata?
Tata, èuješ li me?
Tata? Tata, jesi li dobro?
Mnogo te volim.
Hajde. Ustani. Ustani. Hajde.
Tata.
Ulazi. Ulazi.
Mama!
Mama?
Zašto je tata morao da se razboli?
Tatin otac...
Pre nekog vremena, otišao je u šumu,
i nikada se nije vratio.
Svi su mislili da je mrtav, ali...
Mislim da se samo razboleo.
Razboleo se kao tata?
Da. Mislim da je možda preneo svoju bolest tati.
Hoæu da opet bude onakav kakav je bio.
Znam. I ja, dušo. I ja hoæu da opet bude takav.
Uvek æu biti tu za tebe.
Ne. Mama.
Mama.
U redu je.
Nazad! Nazad!
Molim te, tata, plašiš me.
Ne.
Ne. Ne.
Mama.
Ovde unutra. Doði.
Hajde. Hajde.
Požuri, mama. Dolazi.
Evo. Drži ovo. Uzmi.
Hajde. Hajde.
U redu. Hajde. Hajde.
Mama.
On želi da se ovo završi.
O, Blejk.
Tu sam. Tu sam.
Preveo: Bambula
ÈOVEK VUK