Jag är Uhtred, Uhtreds son.
Jag har svurit mitt svärd till Alfred
och besegrat Sigefrid och Erik,
men nu har bröderna återvänt från landsförvisningen,
och med en mäktig armé har de intagit staden Lunden.
Gudarna är med oss!
Alfred sände ut en präst för att förhandla med dessa nordmän...
Fader Pyrlig här var själv en krigare en gång.
...medan han fortsatte sin mission att bli kung över alla engelsmän.
Ska jag bli gift?
Vem av er är Aethelred?
Enligt min vetskap kunde Alfred inte ha valt en större skit.
När jag till slut hade befriat min syster Thyra,
fann min vän Beocca kärleken...
Jag fruktar att du blivit nån jag inte kan leva utan.
Frukta inte mer.
...medan jag själv plötsligt talade med en död
och ville tro varje ord han sa.
Han sa att jag borde bli kung av Wessex och att du också borde bli kung.
Kung av Mercia. Kung av saxare och daner.
Vad vi just har bevittnat, tror du på det?
Nu måste jag besluta var min lojalitet ligger.
Glöm inte att du uppfostrades som dan.
Ödet håller allt.
DET SISTA KUNGADÖMET
Du har knappt tvättat dig, kvinna!
Du har levt med saxare alldeles för länge.
Hur kan jag tvätta mig i smutsiga vatten?
Vattnet är bra.
Vi är långt från stan.
Nej, Uhtred!
Vi blir sena till bröllopet.
Jag har tänkt på mannen i graven - Björn.
Uhtred, nej.
- Skulle du inte vilja bli drottning? - Av Bebbanburg, jo.
Låt oss bara njuta av en tidig morgon.
Bara vi två.
Och ett jaktlag.
Vem är det?
Det är Aethelred. Lorden av Mercia.
Uhtred av Bebbanburg!
- Du lär ha varit försvunnen. - Aethelred.
Jag ser att du lyckats få ut huvudet ur kungens arsle.
För ögonblicket. Han sover.
- Kungen ifrågasätter din lojalitet. - Det är hans sätt.
Och han säger att du har förbundit dig med de där hedniska danerna.
Som den här.
Uhtred, vi behövs på annat håll.
Behövs han mellan dina ben, min kära?
Lediga, män.
- Du skulle inte våga. - Vad?
Ta din näsa?
- Det tror jag nog. - Uhtred, man väntar på oss.
Lord Uhtred, nu släpper du lord Aethelred.
Jag ber.
- Jag ber om ursäkt å min lords vägnar. - Det gör han inte.
- Inte? - Ingen blodsspillan får ske här.
Vi misstar oss alla och vi är alla stolta.
Det män säger är sant.
Du beter dig som om du fortfarande låg vid din mors bröst.
Du lär dig säkert respekt en dag.
Lord. Det är väl över?
Ja, det är det!
Jag har kungens tillit! Det är en varning!
KUNGADÖMET WESSEX
Jag vill ha honom död.
För snart.
Alfred vill nog ha honom död ibland, men han vet hans värde.
- Han är inget mer än en hedning. - Uhtred dödar daner.
Han dödar daner, han överlever slaveri.
Han räddar säkert livet på barn och möss.
Till och med min blivande hustru sjunger hans lov.
Lämna oss.
Jag tycker inte om honom,
och han tycker inte om mig, sen det ögonblick vi möttes.
Ni är ett hot, lord...
...och han är detsamma.
Vårt hopp ligger i Daneland.
Har vi tur kommer oron att växa, fred ligger inte i deras natur.
Vill du ha krig, Aldhelm?
Som mercisk lord...
...vill jag att Aethelred kröns till kung av Mercia.
Och sen av Wessex.
Varför inte?
Det är Alfred vi vill se död.
Och för att det ska hända snarare krävs det krig.
Hur ser vi ut?
Som kungligheter.
Aethelflaed är en lyckligt lottad ung kvinna.
Jag är vittne:
ni är förenade, för att aldrig åtskiljas,
förbundna som man och hans hustru.
- Och en bön? - Jag kan inga böner.
Jag ska be en bön.
Hild. Varsågod.
Låt oss bedja att Gud och alla hans helgon och änglar i himlen
ler och välsignar er.
Låt oss be att denna förening av dan och saxare
kan Visa att det här är ett land för alla folkslag.
Under en Gud.
Under en Gud, givetvis.
Amen.
- Amen. - Amen.
När tänker du tala om för honom vad Sihtric såg,
att vålnaden är en lögn?
Om jag berättar kommer han att prata,
och Sigefrid kommer att höra.
De måste tro att vi tror.
Det är trevligt med ännu ett bröllop.
Särskilt ett kungligt bröllop.
Det är balsam för själen.
Spänningen, kostnaden...
Aethelwold, jag är fortfarande tveksam, så nämn inte pratande lik.
Adelsmän har färdats över havet ända från Frankia,
enbart för att se den vackra Aethelflaed
gifta sig med denne fagre brödpudding till pojke.
En rättvis beskrivning.
Dessutom får han sätta på kungens dotter natten lång.
- Nu håller du tyst, Aethelwold. - Det är sanningen.
- Tyst nu. - Vad ska du göra annars, irländare?
Döda dig när du sover.
Hon är så vacker.
Hon är för god för honom.
Varför väntar vi?
Såg Sihtric nånting vid gravplatsen...
Sihtric såg inget.
Du är väldigt vacker.
Gud visar mig en ynnest jag inte förtjänar.
Herre Gud i din himmel,
vi står ödmjukt inför dig
på denna dag av tacksamhet och firande.
Se upp!
Min poäng är enkel: all makt, rikedom och land
som skulle kunna tillhöra dig tillhör nu honom.
- Ska jag slå honom? - Ja, för all del, slå mig.
Men i ditt hjärta vet du att jag talar sanning.
Ja, slå honom.
Allt jag tänker säga, återigen...
...är att den döde mannen talar sanning.
En del skulle kalla det landsförräderi.
- Nej, det här bröllopet är landsförräderi. - Lord?
Det här bröllopet är ett svek mot Wessex och männen av Wessex.
Alltså dig.
Om kungen skulle dö har jag ett starkt rättmätigt anspråk.
Alfred försöker skapa en ny tronföljd.
- Ursäkta mig, lord Uhtred. - Försvinn.
- Jag är Osferth. - Du är en munk, en bebismunk.
- Försvinn. - Lord, ni...
Ni kände min farbror, lord.
Hans namn var Leofric.
Leofric var en stor man.
Du är Alfreds bastardson.
Nej, men jag vill ansluta till er, lord, stå vid er sida liksom min farbror.
- Nej, vi behöver ingen munk. - Som en krigare.
Lord, jag vill tjäna er som krigare.
Uhtred...
Uhtred, du efterfrågas.
- Kungen! - Ha det så trevligt på bröllopsfesten.
Du. Sök upp mig igen.
Ta med ett svärd och gör av med ditt kors.
Tack, lord. Det ska jag.
Lord.
Ers nåd.
Du blev sedd.
- Sedd var, lord? - När du lämnade Winchester.
När du lämnade Wessex, gick in i saxiska Mercia och korsade Watling Street.
När du gick in i Daneland, Uhtred.
Du har säkert en förklaring.
Jag litar på att vi får höra sanningen.
Vilket ärende hade du i Daneland?
Kungens ärende.
Ers nåd, ert ärende.
Får jag tala i detta sällskap?
Fritt, varför inte?
Lunden har blivit intaget, av nordmännen Sigefrid och Erik.
Aldrig. Säger vem?
- Rörde mina läppar sig inte? - Sigefrid och Erik är i Frankia.
De var det, och nu är de inte det, ers nåd.
De har en flotta och en armé i Beamfleot.
Varav en del har seglat uppför floden och intagit Lunden.
Om det är sant kan det inte tillåtas.
- Lunden tillhör Mercia. - De kommer att strypa floden.
Det kommer de, Ers nåd.
Med respekt, lord Uhtred,
ni har fortfarande inte förklarat varför ni korsade gatan in i Daneland.
Jag kan aldrig komma ihåg ert namn.
Jag är Aldhelm.
Jag är befälhavare för lord Aethelreds livgarde.
- Vill ni att jag skriver ner det? - Svara nu, Uhtred.
Jag blev inbjuden till Daneland, lady, till Padintune...
...och där blev jag ombedd att ansluta till Sigefrid och Erik.
Jag blev erbjuden kungadömet Mercia.
- Och ditt svar? - Han är väl här, eller hur?
Jag skulle säga att det är svar nog.
Uhtred, jag såg dig inte i kyrkan.
- Jag hoppas att du var där. - Jag var där, lady, självklart.
Och tillåt mig säga hur vacker ni är i dag.
Tack.
Min kära, vi diskuterar ett viktigt ärende.
Ja, jag hörde, lord.
Så har nordmännen för avsikt att stanna i Lunden
eller väntar de på en lösensumma?
En rimlig fråga.
Förutom Uhtreds lojalitet är det den enda frågan.
- Vi ska erbjuda förhandling. - Definitivt.
När firandet är avklarat ska du, tillsammans med Aethelred,
resa till Lunden.
Ni kan uppskatta deras styrka och antal.
En utmärkt väg framåt, Ers nåd.
Men hade du dödat dessa bröder i Northumbria,
så hade detta inte kunnat inträffa.
Ers Majestät, får jag fråga,
vilket avtal slöts i Northumbria
som lät bröderna ge sig av levande?
Uhtred har berättat historien för mig.
Han skonade Sigefrid i strid under villkoret att de gav sig av.
Han gjorde detta för att rädda livet på sina egna mannar.
Det kallas förhandling, lord Aldhelm.
Och nu lider vi konsekvenserna av den här förhandlingen.
Beslut fattas och konsekvenser följer, så är det.
Vår uppgift är att hantera nuet.
Skål er för vishet, herre.
Min kära...
Det passar sig inte för dig att involvera dig
i en konversation som blev en informell Witan.
Vi diskuterade land och krig.
Lord, jag är intresserad av såna saker.
Min far har alltid uppmuntrat...
Du är inte längre kungens dotter.
Du är min hustru.
Det är mig du ska lyda.
Och du är känslig.
Jag finner det intressant. Jag talade ofta med kungen...
Du tillhör Mercia nu.
Du är min drottning.
Och du tror att du är en kung?
Jag kallar dig drottning för att du betyder så mycket för mig.
Jag uppskattar inte din ton eller din anklagelse.
Och vad jag vill ha...
...är dig, på mage... på sängen.
Lord.
Din make önskar rida dig.
Nu lägger du dig på mage.
Vad är det här?
Olydnad?
Det är förvirring, lord.
Ska jag ge tillbaka dig till Wessex?
Oanvänd men... vanärad?
Du skulle inte våga.
Vi får se.
Lord.
Jag är din hustru.
En bra dag.
- Det var det. - Men jag är glad att den är över.
Ers nåd!
Kan jag få byta några ord?
Lady, det tar bara ett ögonblick.
Se till att det gör det, Odda. Kungen är trött.
Ers nåd...
Jag är rädd att ni underskattar Uhtred.
Han är vår överlägset skickligaste krigare och har inte varit annat än lojal...
Vi har diskuterat det här.
Han är svuren och ändå fortsätter han att bete sig som om han var sin egen.
Han är lite vårdslös ibland, ja...
Uhtred går in i Daneland utan att tala med er eller mig först.
Jag tolererar hans beteende för att han är vår skickligaste krigare.
Men hade han inte korsat gatan, Ers nåd, skulle vi inte känna till Lundens fall.
Tvivla inte för ett ögonblick på att Uhtred Ragnarson har ambition.
Han frestades säkerligen av nordmännens erbjudande.
Och ändå är han här, Ers nåd.
Och gör vad?
Spionerar? Väntar?
Lämnade han ifrån sig informationen innan han konfronterades? Nej.
- Nej, Ers nåd. - Fråga er själv varför.
Jag har sagt många gånger...
...han är ett svärd jag hellre svingar än möter,
men han är inte gudfruktig och kommer aldrig att bli det.
Jag önskar er en god natts vila, Odda. Ni behöver den uppenbarligen.
Vad bekymrar dig, broder?
Uhtred, han tvivlar på den döde mannen.
- Tror du det? - Ja.
Vi borde ha tagit itu med honom man mot man, med ära.
Tror du att han vet att vi lurar honom?
Ja.
- Kanske. - Du vet inte.
Nej.
- Hur är smärtan? - Densamma...
...konstant
Den påminner mig om att jag lever...
...att jag borde leva.
Om Uhtred vet att Björn är en lögn...
...då kommer han att komma med Alfreds armé.
Ja.
Så jag får döda honom trots allt.
Om vi önskar, så finns det ett sätt att samla den största armé
som dessa kuster nånsin har skådat.
Det kan göras.
Themsen skulle bli mörk av skepp, daner och nordmän.
Allt vi behöver är att vara listiga...
...och tålmodiga.
Tålmodiga?
Det kommer fortfarande att finnas blod att spilla, broder...
...men på det här sättet kan vi bli kungar över alltihop.
Ingen Guthrum,
ingen Aethelred...
...ingen Alfred.
Ingen Uhtred.
Det sägs att Lunden är farligt.
Det är det, men Lunden myllrar av varenda sorts liv.
Jag har hört att kvinnor inte går på gatorna obevakade,
att lik hittas i floden dagligen.
Två gånger om dagen, med varje tidvatten.
Lunden är inte Winchester,
men ett år här är värt tio nån annanstans.
Varför bor du inte här då?
Och sluta som död i floden? Ser jag ut som en dåre?
Vad hindrar dem från att skära halsen av oss och ansluta till nordmännen?
Jag har undrat detsamma.
Svaret är att du är Alfreds svärson nu.
KUNGADÖMET MERCIA
Hur kan du känna dessa gator så väl, Uhtred?
Jag bodde här en tid,
med jarl Ragnar den Orädde, när jag var pojke.
När du var en dan?
Som ni ser, så är vår enda fördel
att inte hela Lunden kan försvaras, det är för stort.
Bara murarna som omger den gamla romerska staden kräver hundratals män.
- Så brödernas position är svag? - Inte svag...
...men Lunden har varit öppet för alla stammar av en anledning.
Nu är det inte långt kvar. Låt mig tala.
Ni borde be om mat och öl, lord.
Min mage tror att min hals är avskuren.
Jag förstår inte hur detta dödar en man.
Sigefrid, hugg av hans huvud och få det överstökat.
Nej. Jag vill veta hur.
Korset dödar en man långsamt, lord, över dagar.
Det är både tortyr och avrättning.
Till skillnad från saxare och daner var romarna listiga.
Där har du ditt svar.
- Hugg nu av hans huvud. - Jag instämmer.
Och för min del, gärna med er vassaste yxa och starkaste man.
Ni pratar för mycket.
Ja, ni borde döda mig kvickt.
Gud bevare oss.
Det är en död, inget mer.
Lord...
...det är Uhtred.
Uhtred Ragnarson!
Den framtida kungen av Mercia.
Välkommen till Lunden,
ditt nya hem om du vill ha det.
Sigefrid... jag trodde att du kanske fortfarande ville döda mig.
Länge ville jag det.
Sen vande jag mig vid min nya hand.
Men jag måste vara försiktig när jag torkar mitt arsle.
Det är fint att se dig här, Uhtred.
Men dina vänner är inte bekanta.
- Det här är Aethelred av Mercia. - Lord.
Mina spioner säger mig att ni ska gifta er med Alfreds dotter.
Era spioner har fel, lord. Jag har redan gift mig med Alfreds dotter.
- Hur är hon att rida? - Jag har inga klagomål.
Varför är han här, Uhtred?
Jag är här för att fråga om ert pris... för att lämna Lunden.
- Alfred önskar förhandla. - Jag önskar förhandla.
Vi har just anlänt, varför skulle vi vilja ge oss av?
Ni är krigare, ni vet att Lunden är omöjligt att försvara,
så låt oss få det här överstökat.
Är det ett hot?
- Ert pris? - Det låter som ett hot.
Jag ber er att dra er tillbaka, för ett pris, för silver.
Kött är vårt pris.
Din brud. Aethelflaed.
Nonsens.
Hon är vacker och har bra sinnelag. Jag behöver en hustru.
Jag behöver nån att sätta på, vi delar henne.
Hon är min hustru.
De retas med dig, Aethelred.
Vi kanske kan börja med en sejdel öl?
Det var långt att gå från floden.
Då tar vi en sejdel öl, lord Uhtred.
Har ni mat, lord?
Brödet är torrt, men gott.
Det sägs att du såg den döde mannen uppstå.
Ja.
Och du hörde honom tala?
Om en bra plan, ja.
Kan du garantera Ragnar och alla männen han kommenderar?
- Är du med oss? - Jag är här.
Ja, men är du här för Alfred eller dig själv eller oss?
Ragnar är uppe i norr.
Det tar tid för nyheter att nå honom, mer tid för honom att fatta beslut.
Jag garanterar inget, lord.
Var kommer dina fångar ifrån?
Från Guthrums arsle.
Jarlen Guthrum kallas Aethelstan nu.
Guthrum är en skitfläck.
Han skickar präster till Beamfleot som tigger och ber om fred,
som ber krigare att slå sig till ro och göra vad, föda upp får?
- Många män gör det, lord. - Det finns inga fåruppfödare i Valhall.
- Tänker ni sätta alla präster på korset? - Det är Sigefrids spel.
Jag förstår inte hur det dödar en man.
Långsamt, lord. Det är en grym död.
- Det är vad den där prästen sa. - Prästen har rätt.
Prästen ser ut som en blek degig benget.
Du borde låta honom strida.
Romarna använde det här torget för just det - strid.
Han skulle dö för enkelt.
Ge honom nåt att kämpa för. Hans frihet.
Varför?
Jag ser honom hellre bli uppsprättad än spikad vid en träbit.
Var finns nöjet i det?
Boltan! Vi behöver underhållas!
Är du man nog att döda en präst?
Jag är nästan redo.
Spetsiga änden framåt, alltså?
När jag dödar honom släpps jag alltså fri?
- Är det vår uppgörelse? - Det är vår uppgörelse.
Hör du det, Boltan?
- Han planerar att döda dig. - Ja.
- Se upp. - Jag är rädd, lord.
Bespara mig denna prövning, jag ber er.
Kom igen, präst.
Gör slut på honom!
Jag vill inte döda idioten, eftersom hans mor säkert älskar honom...
...men har jag era ord som krigare att jag nu är en fri man?
Du har mitt ord, präst.
Om alla era män strider så här
får Alfred inga problem med att kasta ut er ur Lunden.
Lägg ner ditt svärd.
Tack, lord.
Det var en aning tungt.
Var har du lärt dig att strida, präst, i klostret?
Jag är britt, lord.
Jag växte upp med att döda saxare.
Anslut dig då till oss, till mig.
För tio år sen, kanske.
Men nu ska jag strida för min Gud. Och min frihet, verkar det som.
Om det är acceptabelt, så återvänder jag med lord Uhtred.
Inte innan vi har enats om ett pris.
Hoppas jag...
Hur mycket... för att ni ska lämna Lunden?
Jag finner det oroväckande att de inte vill överväga silver.
Varför skulle de? Ju längre Wessex står utan handel
desto större blir Lundens värde.
Lyckades ni uppskatta deras styrka?
Er präst Pyrlig säger att de har upp emot 1000 man, Ers nåd.
Vi kan enkelt få ihop tre gånger så många, Ers nåd.
Lunden är inget fält, det blir inte en enkel fråga om antal.
Självklart blir det en fråga om antal, det blir en belägring.
Ju fler mannar, desto större chans.
Oavsett hur många som dör?
Vi lyckas endast med antal och dödsfall.
Jag tänker inte förlora mannar på grund av för lösa planer.
Det måste finnas en tydlig plan.
Låt oss då höra denna tydliga plan.
Vi angriper en port med en avsevärd armé,
vilket tillåter mindre grupper att gå in genom andra portar.
- Angripa från land? - Ja, från land.
- Inte floden? - Nej, Ers nåd.
Floden är värd att överväga. Det skulle strida mot deras tänkesätt.
Finns det en port nära floden?
Ja, Ers nåd. Ludd-porten.
Perfekt. Tysta åror, skydd av mörkret, ett överraskningsmoment.
Floden flyter snabbt vid Ludd, vilket gör det omöjligt att landstiga säkert.
Men om lorden av Mercia tror att mannar som sjunker till flodbottnen
är ett övertag, så låt honom angripa.
Uhtred, ditt råd må vara välgrundat, men hur ska jag lita på det?
Ers nåd?
Varför kallar bröderna dig för nästa lord av Mercia?
De kallar mig nästa kung av Mercia, Ers nåd.
Varför?
Varför kallar de dig kung?
Vad har sagts, Uhtred? Vad har avtalats?
Inget har avtalats.
Hur ska jag lita på dig?
- Jag är trött på det här... - Är du trött på det här?
Du säger att du är svuren, ändå beter du dig som en spion!
Du flyter in i Daneland och tillbaka igen,
du säger halvsanningar, hemlighåller saker,
och du vägrar att acceptera den enda sanna gudens existens!
Du tjänar din kung motvilligt!
- Men jag tjänar, Ers nåd! - Jag känner inte dig!
Och jag kan aldrig känna dig, jag...
Jag förstår dig inte.
Och jag kommer aldrig att förstå dig, det är ett alltmer oroande faktum.
Och dessutom kallar mina fiender dig nu för kung.
Och de kallade er lömsk, Ers nåd.
Inget av det är sant.
Omöjligt.
Vi måste tänka ut en anfallsplan. Uhtred, lämna oss.
Lämna oss nu.
Det gör jag så gärna.
Behöver ni mig ytterligare så finns jag på värdshuset Två Tranor.
Ers nåd, med yttersta respekt,
fräckheten vi har bevittnat kan inte gå ostraffad.
Med yttersta respekt, det är inte er sak utan Wessex!
Uhtred ska återvända till Coccham.
Ers nåd, vi står på krigets rand, ni behöver era bästa krigare.
Uhtred ska återvända till Coccham.
Då går jag till värdshuset Två Tranor och informerar honom...
...personligen
Som ni önskar.
Du återvänder till Mercia och värvar tusen män, Wessex matchar det.
Ja, Ers nåd.
Min exakta skriftliga instruktion kommer senare.
Jag vill ha ut Sigefrid och Erik ur Lunden, och det snart.
Det kommer att ske, Ers nåd. Tack, Ers nåd.
Steapa.
Ers nåd?
Litar ni på ealdormannen Uhtred?
Med mitt liv, Ers nåd.
Han tror att jag dricker för mycket.
Och det gör jag... på sistone.
Det är smaken, Ers nåd.
Det är effekten.
Jag börjar bli gammal, Uhtred.
Jag börjar bli gammal, utan en son att ta över efter mig.
Det är som om min tid har ödslats bort.
Nej, lord. Aldrig.
Lova mig att du inte överger honom...
...åtminstone inte än.
Jag är ingen edsbrytare.
Hur kan jag tjäna en man som inte litar på mig?
Som jag har gett så mycket?
Allt han ser är hur jag är annorlunda.
Allt jag ser i honom är hans fromhet.
Han är en man jag börjar förakta.
Jag frågade...
...och resultatet blev bara ytterligare tvivel.
Jag utvidgar Wessex. Jag sträcker mig efter ett England,
allt i Guds namn.
Men jag förlitar mig på en vildes styrka,
...en hednings järn.
Det stämmer inte, Ers nåd.
Det gör det inte.
Tänk om det hela tiden har varit djävulen som frestat mig.
Som erbjudit mig denne... krigare,
denne till synes lojale och tappre man,
som... bit för liten bit
förtär min själ och grumlar min tro på vad som är rätt och fel.
Ers Majestät...
...det är vad Djävulen skulle göra.
Men jag svär, din själ har inte förminskats.
Jag skulle ha sett det.
Uhtred kommer inte att förändras, det är jag säker på.
Han kommer att förbli en hedning till sin död.
Men du kommer inte heller att förändras.
Din tro kommer bara att växa sig starkare.
Du... är Guds kung, Ers nåd.
Och ändå är min högra hand en hedning.
Litar du på honom fullständigt?
Nej, det gör jag inte.
Det kan jag inte.
Gör dig av med honom då.
KUNGADÖMET MERCIA
Lord.
I min hand har jag ett brev...
...från Alfred av Wessex!
Det är löftet...
...om 1000 man!
Det är de 1000 man
som krävts av vår lord, Aethelred av Mercia,
för att strida jämte Mercias mäktiga fyrd och hjälpa till att befria Lunden
från de lortiga, stinkande,
syfilishärjade, grisiga,
otäcka, hedniska, danska jävlarna!
En skål!
En skål...
...för krigarna av Mercia.
Dit vi går
ska Alfred och Wessex följa.
Och vi ska resa oss.
Vi ska resa oss!
För Mercia!
- För Mercia! - För Mercia!
Du äter som en liten fågel.
Jag har ingen aptit.
I morgon rider vi.
- Jag vill att du reser med mig. - Till strid?
En del av vägen.
Eller låter du hellre bli?
Nej, lord, jag vill resa.
Ät då...
...för att få styrka.
Ut! Allihop, ut!
Du har den blekaste hy.
Fläckfri.
Störs du av min beröring?
Nej, jag blev överraskad, lord, inget annat.
Lord, kärlek borde vara ömsint och god.
Ömsint och god, säger hon.
Hur kan du veta vad kärlek borde vara?
Det vet jag inte.
- Är jag inte den förste? - Du får inte förolämpa mig.
Och du ska inte lära mig hur man plöjer ett fält!
- Det är inte vad jag gjorde. - Vem är det du har varit med?
Hur många har du varit med? Uhtred är väl en?
Du har ingen rätt att tala till mig så här!
Självklart har en rätt! Du är min hustru!
Jag är Aethelflaed av Wessex!
Och du får inte behandla mig som om jag vore en tjänsteflicka...
Våga inte...!
Våga inte...
Höj aldrig din gälla röst mot mig.
Du ska uppsöka en präst...
...och vi ska finna sanningen.
Det här är inte kärlek, det är sanningen.
Du ska uppsöka en präst!
UHTREDS EGENDOM I WESSEX
Fader Beocca.
Jag vill tala med er...
...om bön.
Det här stannar mellan oss.
Jag fruktar att jag inte är den förste...
...med min hustru.
Den förste, lord?
Att ligga med henne, gå till sängs med henne.
Jag förstår.
Men hon är kungens dotter.
Jag behöver få det bevisat.
Har ni frågat henne, lord, rakt ut?
Jag måste få veta sanningen.
Finns det ett sätt att pröva hennes ord?
Lord, hon är Aethelflaed.
Måste jag gå till en annan präst, fader?
En främling för min hustru?
Lord Aethelred!
Välkommen till Coccham,
Wessex pärla.
Uhtred väntar er.
Det finns ett sätt, lord... från de heliga skrifterna.
Gör det då.
Uhtred är med kvinnorna, herre, och hjälper dem att tillreda mat.
Sånt är livet för en förvisad krigare.
Jag har inte sett insidan på en hednisk sal.
Jag förvånas över dess... värme.
Förväntade ni er att se huvuden på pålar, lord?
Ja, lady. Ursäkta min okunskap.
Jag ursäktar er, denna enda gång.
Gör lady Aethelflaed oss sällskap efter bönerna, lord?
Om hon vill, ja.
Hon har inte klarat resan väl.
Borde hon resa alls till strid?
Det var hennes önskan att göra sin make sällskap.
De är trots allt nygifta.
Hon kommer att hållas utom fara.
Uhtred, har kungen skrivit att när belägringen av Lunden börjar,
så måste jag gå först uppför stegen?
Det är trots allt nåt du skulle göra.
Accepterar du att jag för befäl över alla män?
Det är kungens önskan.
- Ja. - Kära nån.
Är du med oss?
Varför skulle jag inte vara det?
Jag är en ealdorman av Wessex.
Alfred har beslutat att ge dig en sista chans.
Har du en plan?
Vi ska bege oss nedför floden, möta Mercias och Wessex arméer,
och slå läger i närheten av Lunden.
Har du en anfallsplan?
Ja.
Den är inte alltför olik din plan.
Du ska anfalla den norra porten med dina egna mannar.
När angreppet är påbörjat
ska jag anfalla från myrarna med huvudarmén.
Och hur vet du att mitt anfall är påbörjat?
Jag kommer att veta.
- Du kommer att veta? - Tvivla inte på mig, Uhtred.
Jag vill ha den här segern.
Lunden tillhör Mercia, och jag är lord av Mercia.
Jag ska gå med varje man till mitt förfogande och återta det som är mitt.
Bra.
Jag är med Uhtred.
Nej, Steapa, du är med mig.
Jag är med Uhtred.
Enligt kungen.
Då så.
Jag är med Steapa.
Bakom Steapa.
Din tapperhet känner ingen början, Aethelwold. En skål!
Skål för mercierna som dog för Wessex vid Ethandun.
Och för männen av Wessex som ska strida för Mercia i Lunden.
För allierade.
Det här är Herrens ord.
Om en man fruktar att hans hustru varit otrogen...
Det har jag inte.
...ska han föra henne till en präst
som ska tillreda de bittra vattnen.
En blandning av Guds vatten
och Guds jord ska drickas.
Om du har förirrat dig till en annan man
skall herren få ditt lår att ruttna och din buk att svälla. Amen.
Amen.
Mitt barn...
...du ska nu dricka de bittra vattnen.
Det behövs inte.
Du är ren, och må Gud drabba mig i detta ögonblick om du inte är det.
Slår han dig?
Om han inte gör det, så kommer han att göra det. Jag kan se det.
Han är inte... ömsint eller kärleksfull.
Fader Beocca, du måste underrätta kungen.
Nej! Det får ni inte.
Kungen är den ende man som kan få slut på det.
Gud satte stopp för denna prövning innan den hade börjat.
Inte alla i Mercia är vänligt sinnade mot Wessex,
inte alla är glada över kungens inflytande...
...och jag måste göra min plikt mot Alfred.
Min make kommer inte att knäcka mig.
Ni får inte berätta för nån vad som hänt här.
Du är tyst i dag, fader Beocca.
En sömnlös natt.
Ska jag tala med Thyra?
- Tala om att du behöver din vila? - Det ska du absolut inte.
Du ska inte prata om såna saker.
Och vilka saker är det, fader?
Jag har sagt tillräckligt. Ni har alla sagt tillräckligt.
KUNGADÖMET MERCIA
Lorder. De har slagit läger högst nån kilometer bort.
Då får vi det här överstökat.
Tofi, elden måste ryka.
- Svart rök! - Ja, lord.
Det kommer att bli rök.
- Varje man, upp och stå! 'UPP!
Vi måste vara redo!
Ni vet alla vad som måste göras!
Vi får inte misslyckas!
Iväg! Vi får inte misslyckas.
Det är öppet.
- Ser du en vakt? - Inte en enda. Jag ser en fälla.
Ja, självklart, om det är en fälla borde vi gå mot den.
Tyst med dig.
Hörrni, gå in, om ni vill leva, håll er inomhus.
Nån aning om vad som händer?
Ingen.
Sköldborg!
Aethelred!
Aethelred?
Uhtred.
Vi har inte sett en endaste man!
Samma här!
Då har de flytt.
Det är vårt antal, lord.
De fruktar vårt antal.
Framåt!
De fruktar oss!
Staden är vår!
Nej! Behåll grupperingen!
Behåll er gruppering!
Lord!
Eld!
Jag ser eld!
Där uppe!
Stå redo! Det är en signal!
Det är tveklöst en signal, lord. De kommer.
Det är en signal som kan ses från en kilometer eller mer.
Aethelred!
Flytta er!
Aethelred! Lägret!
Thyra!
Död.
Döden kommer.
Döden kommer!
Vakna!
Döden kommer!
Vakna!
Ta upp era svärd!
Vakna!
- Döden kommer! - Aethelflaed ska skyddas!
Med era liv för Gud och för kungen!
Iväg!
Den här vägen!
Aethelflaed!
- Aethelflaed! - Thyra!
Prinsessan!
- Skogen! - Thyra!
Kom!
Den här vägen!
Släpp min hand, Aethelflaed! Spring!
Subrip: TomTen
Undertexter: Kristina Donnellan
SWEDISH