Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Jeg reiste nord til Cumbraland,
hvor en hellig mann drømte om en slave som skulle bli konge.
Er det deg?
Jeg er Guthred.
Jeg besøkte danene forkledd som en død rytter,
og sikret Guthreds løslatelse.
Over restene til en velsignet helgen, ble han kronet til konge.
Reis en hær, og jeg vil kommandere den.
- Sov godt. - God natt.
Sov godt.
Din søster er vakker.
Den hovmodige, langhårede tosken der. Han vil ha tronen...
...det er jeg sikker på.
I Eforwich reiste sakserne seg mot innvandrerne:
brødrene Erik og Sigefrid.
Jeg vet at brødrene vil søke hevn for hva de har tapt.
Og at Kjartan den grusomme ikke vil hvile i sin leten etter Den døde rytteren.
Uhtred Ragnarson er min.
Skjebne er alt...
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Jeg ser at den nye kongen holder deg opptatt.
Det gjør han. Jeg kjenner ikke deg.
Hvor finner jeg mannen Uhtred?
Herr Uhtred vil være den veien,
sammen med kongens garde, og kongen, og halve den læresugne landsbyen.
Clapa er en bjørn.
En stor sinna bjørn. Skal vi stoppe det?
Ikke i det hele tatt.
Med litt hell vil et slag treffe.
Alt han gjør er å bruse med fjærene.
Jeg tror at damen føler det samme.
Det gjør de vanligvis.
Selv arrene hans er kjekke.
Ikke alle sverdslag er et drap!
Et drap er noe som må formes!
Enten det er mann mot mann, eller i en fylking,
er alt under kneet sårbart.
Et slag mot ankelen dreper deg ikke,
men det vil åpne døren, og døden selv vil gå gjennom den døren.
Så ikke gjør det Clapa har gjort, ikke overreager.
Ikke gjør nesten halve kroppen din et mål.
Hent vann til meg.
Unnskyld, vi ser etter Uhtred, kommandøren av kongens hær.
Vi er her for å tilby våre sverd.
Utmerket!
Hvem tilhører dere?
Vi tjener danen jarl Brynjar. Vi holder til nord og øst herfra.
Jeg kjenner til Brynjar.
Vel, jeg er Guthred, kongen av Cumbraland.
- Herre, tilgi meg. - Neida.
Hvis dere er her for å være med meg, er det intet å tilgi.
Brynjar er ikke sammen med dere?
Min herre er en gammel mann nå.
Han sender dere hit, hvorfor?
Han er bekymret for at Kjartan og hans like vil ta hans jord.
Hvis kong Guthred er imot Kjartan, da er vi med ham.
Utmerket.
Virkelig, utmerket.
- Du må være Uhtred. - Det er jeg.
Det er øl og mat på kjerra, hvis dere er sultne.
- Velkommen. - Herre.
Velkommen.
Vi må spise, fader, før maten forsvinner.
Absolutt.
De ser ut som gode menn, slåsskjemper.
Du burde ta dem med inn i husholdsgarden.
Fyll magene deres.
Har dere kommet langt?
Det har vi.
Jeg er Halig.
Jeg er sulten.
Jeg skal bli en kristen.
Som min far før meg, skal jeg døpes.
Det gjør ikke vondt, herre. Jeg har blitt døpt to ganger.
Det er vann og ord.
Jeg tenkte også at jeg burde gifte meg med en sakser.
For å vise at Cumbraland og Northumbria er for begge folkene.
Det er bra, bra tenkt.
Jeg ville ha valgt Hild.
Jeg liker henne,
men jeg trenger noen yngre,
noen som er klar for avling.
Du burde være med Hild.
Nei.
Det burde jeg ikke.
Jeg har sett at du ser på søsteren min.
Vel, hun tiltrekker øyet, hva kan jeg si?
Gisela har verdi.
I likhet med meg.
Herre, vi burde marsjere til Eoferwic så snart vi er klare...
...mens det fremdeles er i saksiske hender og før brødrene kommer tilbake.
Jeg skal snakke med abbeden.
Herre, abbeden er en abbed.
Jeg er en kriger, du er en konge.
Abbeden og drømmen hans er grunnen til at jeg er konge.
Jeg skal snakke med abbeden, og søsteren min skal gjøre sin plikt.
Avslutt dette for meg, Clapa.
Herre.
Dame Gisela.
Herr Uhtred.
- Kan jeg sitte? - Vær så god.
Er du en kristen?
Nei, det er jeg ikke.
Jeg satt her for abbedens skyld,
men nå synes jeg at det er...
At det er fred her.
- Jeg forstyrrer deg. - Nei.
Det gjør du ikke.
Jeg tenkte på broren min...
...og hvordan han nå tror han er min far.
Han er kongen.
Jeg tilhører ikke ham.
Han har andre tanker, men jeg vil ikke være hans gave.
Og tror du at du har et valg?
Jeg vil ikke være hans gave.
Jeg har mine egne tanker.
Abbed Eadred drømte om at min bror skulle bli konge, men det var ikke hans idé
å tilby løsepenger,
det var ikke hans idé at vi skulle gå til Alfred for sølv.
- Var det deg? - Det var det.
Når det er sagt, uten deg, herre,
ville ikke min bror vært fri.
Det er min skjebne.
Du burde kalle meg Uhtred.
Abbeden og din bror vil høre om at vi sitter alene sammen.
Kan jeg spørre...
...hvis du hører at jeg skal bli tilbudt som en brud,
vær så snill og si ifra.
Det skal jeg.
Hva vil du gjøre?
Jeg vil bestemme meg
om jeg skal bli eller dra.
Og dra hvor?
Jeg har kanskje sagt for meget.
Uhtred.
Dame.
Du kan kalle meg Gisela.
Herre? Jeg skulle si at hesten din er syk.
Ett rop og du er død.
Mine herrer Kjartan og Sven sender deres hilsen...
...Uhtred Ragnarson.
Vi har en lang reise foran oss.
Og du vil bare se halvparten av den.
Clapa.
Clapa, danene!
De stygge danene som satt der, hvor gikk de hen?
Jeg har lov til å ta et øye.
Hvilket ønsker du å beholde?
Det blåe.
Jeg sverger jeg vil drepe deg før vi kommer til Kjartan.
Jeg gleder meg til å se deg prøve.
Nei! Jeg må ha én av dem i live!
Ikke deg.
I kveld besøkte ondskapen Cumbraland,
og den ble overvunnet av menn
som nå har bevist at de er krigere!
Dette er vår første seier,
og den vil ikke bli vår siste!
Den vil ikke bli vår siste!
Så la oss feire!
Clapa! Halig!
Kutt av hodene deres, putt dem i en sekk og hold dem trygge.
Jeg skal lage en gave av dem til Kjartan.
Ja, herre.
Dere er langt fra hva jeg vil kalle krigere,
men dere gjorde det godt.
- Jeg er takknemlig. - Takk.
Jeg vil snakke med herr Uhtred.
Det kan du ikke.
Jeg vil gjerne tjene ham.
Det kan du ikke!
Nå holder du munn, før jeg fyller den med støvelen min!
Når har du tenkt å begynne?
Når jeg er full.
- Har du gjort dette før? - Aldri.
Men jeg vet at det er best å vente til blodet har tyknet.
Jeg vil gjerne ha litt av deres brynje, eller lær.
Jeg vil fortjene det...
...ved å ta det første hodet.
Du kan ta det du vil ha. Bare ta det.
- Nei, jeg vil fortjene det. - Du fortjente det i stallen...
Jeg må bli vant til...
...hvordan det føles.
Hild!
Vi skal bruke øks.
Herrer og jarler av Cumbraland,
jeg takker dere for at dere viser dette flotte samholdet.
Cumbraland har gjennom årene
blitt et område for både daner og saksere.
Sammen, med styrken til den kristne Gud,
- kan vi oppnå store ting. - Amen.
- Amen.
Som deres konge,
har jeg bestemt at det er på tide for vår hær å marsjere...
...til Eoferwic.
Herre... Jeg er Ulf.
Ulf?
Min far snakket godt om deg.
Har du noe å si?
Jeg vil si at vi ikke har noen fiender i Eoferwic.
Men det er mange fiender som vil angripe våre områder når vi er borte.
Jeg ga deg menn for å beskytte mitt område
og mine naboers område, ikke for å forlate dem.
Jeg får nyheter fra hele Northumbria.
Våre fiender er opptatte andre steder.
Er dette nyheter eller rykter?
Brødrene er lengre vekk enn Tuede.
Kjartan den grusomme er låst inne i festningen sin,
og Aelfric, herren av Bebbanburg, tør ikke å angripe en hær
som bærer med seg den velsignede sankt Cuthbert.
- Og hva med irene? - Ja.
- Hva med skottene? - Ja!
Hva med svindlere og ranere?
Hva med avlingene på marken, og husdyrene i åsene?
Herr Ulf, jeg har nettopp kommet tilbake fra Eoferwic,
og jeg sier deg at det er store rikdommer der.
Sølv og gevinstene av krig: hester, sverd, selv områder.
Og kvinnfolka?
Ja, absolutt. Kvinnfolk, absolutt.
Eoferwic er en korrupsjonens bule,
pepret med synd og vellystige kvinnfolk.
Det er en by som må renskes.
Renskes av denne hellige hæren! Vi har antallene!
Gud er med oss!
Vi skal bli rikere i kropp og sjel.
Vi skal bli herrer over Northumbria!
- Fremover! - Ja!
Til Eoferwic!
Vil du dele en mugge øl med meg?
I morgen må jeg dra tilbake til Wessex.
Du burde bli.
Northumbria er ditt hjem.
Og Alfred er min konge.
Vil du være trygg på veien?
- Hvem skal du ri med? - To menn.
- Krigere? - Munker.
Men de vil bære hvert sitt tunge kors.
Jeg vil være trygg.
Jeg har disse.
Det er tenner som tilhører sankt Cuthbert.
De er en gave for Alfred,
og min helligste beskyttelse.
- Tror du at de fortsatt biter? - Nei Uhtred, jeg tror bare.
Tro er en stor trøst.
Lov meg at du ikke vil gjøre noe dumt.
Hvordan kan jeg love noe jeg ikke kan holde?
Dumhet er i min natur.
Du må være lei av å høre min formaninger, men her er én til:
Du blir veiledet av ditt hjerte,
og det er et godt hjerte,
jeg ber om at det aldri må mørkne.
Dame Gisela, akkurat som Alfreds datter, Aethelflaed,
har en hensikt,
en høyere hensikt enn nødvendighet eller lyst... eller selv kjærlighet.
Jeg har sett det andre har sett, tiltrekningen.
Hun har sine egne meninger.
Kong Guthred ser deg muligens som en venn, men mennene rundt ham gjør ikke det.
Vel, det er ingen motgang.
Du har kanskje kongens ene øre, men de har helt sikkert det andre.
Og som du har sett i dag,
de snakker godt for seg, ordene deres har effekt.
Så tre forsiktig.
Mer sier jeg ikke.
Ikke forandre deg,
men forsøk å bruk hjernen inni det hodet.
Bli.
Du kan bli min prest på Bebbanburg.
Trenger du en prest?
Bare hvis det er Beocca.
Far forsiktig.
Er hodene lagt i sekker og lastet opp?
Og stinker og tiltrekker seg fluer.
Herre.
Hvor er nonnen Hild?
- Har hun forlatt oss? - Hun er her fortsatt.
Blir liket til sankt Cuthbert med oss, herre?
Han skal lede oss
på skuldrene til munkene.
Hvordan går det med de modige menn av Cumbraland?
Jeg vil ikke glemme hvordan dere kom til min unnsetning.
Hver av dere skal ha sølv!
Men mer enn det, har dere sverdet mitt!
Han liker å bli beundret,
slik forfengelighet er syndig.
Herre, du skal vite
at han og dame Gisela har tilbrakt tid alene sammen.
Hvor?
En åker, en låve?
I kapellet, herre.
Følg med,
skulle kuken hans vandre
og hennes jomfrudom bestemme seg for å følge etter.
Ja, herre.
KONGEDØMMET WESSEX
Igjen, høyere.
- Høyere. - Hvorfor? Hvorfor ikke bruke kreftene...
Forstår du nå, dame?
Det gjør jeg. Ja, takk.
Jeg vil ikke se henne bli gift.
Det må hun bli.
Tiden har gått så fort.
Trøst deg med at Steapa ville ha drept alle som hadde turt å skade henne,
ektemenn inkludert.
Han er like mye hennes mann som din.
Ja, det er han.
Skal jeg få ham halshugget som en forræder?
Du, jente!
Kvinne!
Kriger.
Jeg må gå inn i skogen der.
Jeg må drite.
Jeg vil ikke fylle bukseklærne mine!
Halig, fangen vår må ha oppsyn.
Jeg tror herr Uhtred håper du kan fortelle ham om Kjartans festning.
Den er høy.
Fortell ham det, og du er en død mann.
Så la meg snakke med ham.
Han vil snakke med deg når han er klar.
Han er en god mann.
Slipp sverdet ditt!
Du skal hente herr Uhtred.
Fortell ham at jeg har hans mann.
- Drep meg og vi er begge døde! - Nå!
Herr Uhtred!
Med hell vil vi begge overleve.
Jeg kunne ha drept ham, herre.
Jeg kunne ha rømt nå.
Drep ham og du vil dø sakte.
Det jeg sa.
Jeg ba mannen din om å hente deg, herre.
Jeg er ikke en morder, jeg ønsker å kjøpslå.
Et liv for et liv, er det så?
Mitt liv for mitt sverd.
Jeg ønsker å tjene deg, herre.
Jeg kunne ha drept begge, men jeg ønsker å tjene deg.
Du er Kjartans mann.
Nei.
Jeg er Kjartans uekte sønn, påsatt en slavejente.
Og du er Uhtred Ragnarson,
og jeg ønsker å tjene en kriger og en herre,
en sann herre.
Hvis du tror meg på disse tingene,
så legg ned sverdet ditt.
Garanterer du livet mitt?
Legg ned sverdet ditt.
- Drep ham. - Nei.
Legg ned sverdet ditt.
Jeg kan bli til nytte for deg, herre.
Han er bare en hedning, drep ham!
- Ingen rører seg. - Drep ham nå!
Jeg sier at ingen skal røre seg eller snakke bortsett fra meg!
Ingen!
Hva heter du?
Jeg kalles Sihtric, herre.
Vær så snill... Jeg er ikke lojal til Kjartan, og kan aldri være det.
Sverger du at sverdet ditt er mitt?
På Tors hammer, det gjør jeg, herre.
Jeg sverger.
Da har du min beskyttelse.
Herre, takk.
Takk skal du ha.
Sihtric er med oss nå. Han tjener i kong Guthreds hær.
Han oppfører seg som om han var konge.
Så må du drite eller ikke?
I morgen skal jeg spørre Halig og tre av våre speidere om å gå foran,
forsikre oss om at veien er trygg.
Veien fremover vil være både sikker og klarert.
Det velsignede sankt Cuthberts vei skal ikke være blokkert.
Vi er enten en hær eller en kirkeprosesjon, vi kan ikke være begge.
Vi kan være begge og vi er begge.
Vi er en hellig hær.
Samhold, Uhtred, vil bringe belønninger.
Jeg lover.
Han tror at han er hevet over kirken, over Gud til og med.
Herr abbed, han er en hedning, vi anerkjenner ikke din Gud.
Han er herre uten land eller menn, og det gjør ham farlig.
Uhtred har vist seg å være lojal.
Glemmer du hvordan broren min ble løslatt fra slaveri?
Du rødmer, kjære.
Litt kjærlighetssyk, kanskje?
Abbed Eadred, du snakker for fritt!
Tilgi meg.
Uhtred er en oldermann.
Han har land, i Wessex.
Men han er født i Northumbria,
en avsatt oldermann hvis forfedre faktisk var konger.
Han tror at han er din likeverdige, herre.
Kanskje mer enn likeverdig.
Jeg går hvis du vil.
Jeg vil ikke det, men du kan ikke bli.
Og hvis jeg er stille.
Vi kan være stille begge to.
Trenger du assistanse, broder Trew?
Nei, det gjør jeg ikke.
Takk.
Sov godt.
Herr abbed, den helligste helgenen er trygg og tildekket.
Takk, broder.
Da ønsker jeg deg god natt.
Én liten ting til.
Jeg vil at du tar en reise til Bebbanburg,
til herr Aelfric.
Er ikke Aelfric vår fiende?
Han er vår fiende kun fordi han er Uhtreds fiende, men han er jo en kristen.
Kan vi si det samme om den langhårete påfuglen?
For å kunne møte nordboerne, og danen Kjartan,
trenger vi menn,
gudfryktige menn.
Herr Aelfric kan godt fremskaffe de mennene.
Jeg har gitt ham et tilbud i dette brevet.
Du vil bringe meg et svar.
Det skal jeg, herre.
Måtte Gud være med deg.
De kommer fra nord.
Det kan bare være brødrene Sigefrid og Erik.
Ikke Kjartan?
- Nei. - Hadde du sagt det hvis det var?
Do av oss burde bli her og følge med,
to av oss burde dra tilbake til Uhtred.
Det er ikke du som skal bestemme dette. Herr Uhtred ga meg kommandoen.
Ja, herre.
Hild, du drar tilbake til Uhtred.
- Alene? - Med Sihtric.
Oss to?
Clapa, klapp igjen den stygge dane-munnen din.
Herre, der.
Det er Erik.
Og der er Sigefrid.
Jeg hadde rett, dette er ikke en hær.
Vi kan angripe i kveld.
Overraske dem mens de sover.
De vil vite at Eoferwic er tapt.
- Vil de? - Ja.
Det er mannen jeg satt fri.
De må ha marsjert i dagevis.
Nå er et godt øyeblikk.
Et angrep er et alternativ, ja.
Det er det eneste alternativet, herre.
De venter på å bli slaktet... herre.
Det vil ikke bli en bedre tid å kjempe på enn nå.
- Uhtred, jeg tenker... - Vi må angripe.
Herre, det jeg sier er et godt råd. Vi må angripe i natt.
Hører du meg ikke?
Jeg tenker?
Gå.
Jeg må vaske vekk smaken av nederlag.
Sigefrid, vi er ikke ferdige.
Menn vil komme.
Vi vil ta tilbake Eoferwic.
Faktene er disse:
Sigefrid og hans hær er ikke ovenfor Tuede.
Den er mellom oss og Eoferwic.
Men det er ikke en hær.
Vi er mer enn tre ganger deres antall.
Så vi dreper dem.
Nei, vi dreper dem ikke.
Vi må tenke på kampene som ligger foran oss.
Etter Sigefrid kommer Kjartan, etter Kjartan kommer Aelfric.
Og det du må gjøre, herre, er å vinne den første,
og det kan bli gjort allerede i natt.
Jeg har bestemt av vi skal forhandle.
Kjøpslå?
Med en så liten hær?
Brødrene og deres menn er et nyttig tilskudd til våre menn.
Hvorfor insisterer du på å invitere fremmede inn i husholdsgarden?
Og hva med sølvet?
Jeg har tatt min avgjørelse.
En melding har blitt sendt.
Det vil bety mindre sølv.
Ulf, det vil bety mer sølv,
fra Eoferwic, Kjartan og Bebbanburg...
Bebbanburg, og det som er inni, tilhører ingen annen mann enn meg.
Du er for deg selv, virker det som.
Gisela, jeg vil ha deg ved min side under kjøpslåingen.
Uhtred, min stemme er den eneste som brødrene skal høre.
Vi burde slåss, ikke snakke.
Jeg er Erik.
Dette er min bror, Sigefrid.
Jeg er kong Guthred.
Hvordan likte du krigen din mot skottene?
Du ser trett ut.
Har du et navn?
Jeg er Uhtred av Bebbanburg.
Danene kjenner meg som Uhtred Ragnarson.
Du er mannen som drepte Ubba?
- Det er jeg. - Takk.
Vi har hatt store fordeler fra Ubbas død. Han har ikke blitt sørget over.
Daner, nordboere og saksere,
prester, hedninger...
...en merkelig kombinasjon.
Du vet det kanskje ikke, men i ditt fravær,
har alle daner og nordboere i Eoferwic enten blitt drept eller har flyktet.
Eoferwic vil bli mitt.
Det vil ikke bli noen kamper, ingen.
Hvis det ikke er med Sigefrid og Erik.
Jeg vil slåss mot dere... og jeg vil vinne.
Så hvorfor snakker du?
Kongen er en mann av den ene sanne Gud,
han foretrekker at vi kommer frem til en løsning.
Det må være litt av en løsning.
Kom med tilbudet ditt.
I bytte for fred,
som kompensasjon for tapet av Eoferwic...
...vil jeg tilby deg en festning...
- ...i Dunholm. - Kjartan er i Dunholm.
Ja. Vi vil gå sammen og ta det.
Kjartans jord vil bli din jord...
Du tilbyr ingenting.
Dunholm er for sterkt, det kan ikke bli tatt.
Det jeg tilbyr deg, Sigefrid, er liv!
Livet som en jarl!
Den eneste måten å beseire Kjartan er å nekte ham mat og frihet.
Vi, min bror og jeg, har ofte tenkt på dette.
Du vil måtte omringe ham med menn,
med forsvar og nekte ham det han trenger for å leve.
Ja, alle dine menn må bli matet og holde seg edrue i måneder.
Det vil ta for mye tid og for mange menn, noen hundre menn.
- Men det kan bli gjort? - Det er andre måter.
Det kan bli gjort, ja.
Da er det det vi må gjøre.
Herre, dette er ikke en plan som kan bli raskt avgjort.
Det er andre måter.
Uhtred, som kongen forklarte tidligere, så har du ingen stemme...
Jeg vil si hva jeg tenker og det tydelig!
Denne planen kan aldri fungere, det er andre måte å bekjempe Kjartan på.
Det virker som om alle andre enn deg tar feil, Uhtred Ragnarson.
Har vi en plan, kong Guthred?
Ja.
Vi har en plan...
...og vi har en avtale, ikke sant?
Det har vi.
Utmerket.
I tillegg til Dunholm...
...hvor mange kvinnfolk tilbyr du?
Ingen.
Absolutt ingen.
Håret ditt er løst, dame.
Har du ikke en ektemann?
Min søster vil gifte seg når det passer.
Utmerket.
Forhåpentligvis vil vi være bundet lenge.
For fred.
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Når vi har kommet oss til ro, herre,
er det saker jeg gjerne vil diskutere privat.
Så klart, så snart vi har kommet til ro.
Se kraften til den velsignede helgenen, herre.
Ved å bære ham foran deg,
har han gitt deg denne byen uten at én dråpe blod har blitt spilt.
Alt som kreves nå er at vi ærer ham.
Vil du bli med meg i bønn, min herre?
Det vil jeg, abbed Eadred.
Sihtric.
Ja, herre?
Kjartans festning i Dunholm, fortell meg om dens svakheter.
Det er ingen, herre.
Herre, det er ingen svakheter.
Det er alltid svakheter.
Drar og ser selv.
Jeg tror at Uhtred er en trussel for kronen din.
En større trussel enn brødrene.
Nei.
Jeg ser ikke det.
Jeg står i gjeld til Uhtred.
Herre, vi står alle i gjeld til ham,
men da han hjalp til med å befri deg,
gjorde han det ikke også for seg selv?
Han tror at han står over oss alle,
og han blir elsket av mennene, de vil følge ham.
Jeg er bekymret for at Bebbanburg ikke er nok for en slik mann.
Han er en kriger. Krigere krever krig.
Mens vi vet at Bebbanburg er nok for onkelen hans.
Var det ikke for Uhtred,
ville vi ikke hatt noen krangel med Aelfric, ingen.
Det motsatte ville være sant.
Han ville ha vært en alliert.
Når det gjelder planen om å beleire Dunholm,
mener jeg at den er god,
men det vil kreve mange flere menn.
Og... de må være menn
som ikke vil være fristet til å tjene enten Sigefrid eller Uhtred.
- Ja, - Får jeg foreslå, herre,
at du kaller inn kristne menn.
Kristne menn, ja, selvfølgelig.
Fra hvor?
La meg tenke på det, herre.
La oss begge tenke på det.
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Er han en kriger nå, nevøen min?
Det er han, herre, med et rykte.
Skremmende rykte.
Snakker han om meg?
- Ofte, herre. - Å?
Uten kjærlighet.
Vil rive meg opp i deler, sikkert?
Det er inntrykket han gir, ja, herre.
Din konges intensjon angående Bebbanburg, er hva?
Abbeden Eadred, som råder kongen, er for fred.
Men abbeden er på den ene skulderen...
- ...nevøen din på den andre. - Og Uhtred ønsker meg død.
Han vil ikke gi seg.
Jeg vet det.
Jeg har alltid visst det.
Vi frykter at han ikke bare vil ha Bebbanburg, herre,
men hele Northumbria.
- Som det er med daner. - Det er det.
200 spyd?
Si til kongen din,
si til abbeden,
at jeg er åpen for en allianse.
Hvis kong Guthred reiser en hær mot Kjartan,
er jeg villig til å supplere den hæren,
mine forretninger med danene er ferdige for lenge siden.
Til gjengjeld...
...vil jeg kreve hodet...
- ...til Osbert. - Osbert, herre?
Min nevøs navn er Osbert.
Det skal ikke være mer snakk om Uhtred.
Han er ikke arvingen, han er ingenting.
Hodet til Osbert.
Takk, herre.
Det er en av våre, herre.
Kjøttet er råttent, men jeg kjenner det, helt sikkert.
Gå til de andre!
Det virker som alle er menn vi kjenner, min herre!
Tekil! Er han blant dem?
Gå videre!
Det er bare syv hoder.
Det er bare syv hoder, hvem mangler?
Fiske!
Den siste er Tekil!
Det er ham.
Det er Den døde rytteren.
Tror du at du lurer meg?
Jeg vet hvem du er.
Jeg vet akkurat hvem du er...
...Uhtred Ragnarson!
Jeg vil ta sjelen din, Kjartan!
Møt meg!
Møt meg som en mann!
Uhtred!
Du ba om å få snakke, og så forsvinner du.
For å puste, herre, intet annet.
Vi har hatt en uoverensstemmelse.
Det er i fortiden, håper jeg.
Du kommanderer min hær, og du er min venn.
Men jeg er konge.
Ja, men du kan ikke være venn med alle.
Det er tider, herre, når du må være nådeløs.
Du snakker om Sigefrid og Erik.
Det gjør jeg. De skulle ha blitt sendt til likhallen.
Nå tror de at du er svak.
Menn må frykte deg.
Frykter menn Alfred? Han er en god mann.
De frykter hans misnøye, ja.
Du har rett.
Frykt er et monster jeg må bruke.
Mens jeg var fengslet som slave,
levde frykt ofte hos meg.
Det er en følelse som aldri forlater deg.
Det gir arr.
Det gjør en mann ydmyk.
Jeg hører deg, Uhtred.
Kan jeg si mer, herre?
Selvsagt.
Jeg...
Jeg ønsker å bli sett som Sigefrids like.
Hans like?
Som brødrene, er jeg en herre i nord.
Jeg kan lett bli din rival.
Ja.
Jeg ber om at du skaper fred med meg.
Jeg ber om at du tilbyr din søster i giftemål.
Tiltrekningen...
...blir gjengjeldt, antar jeg?
Hun føler det samme?
Hun gjør det, tror jeg.
Har du tilbrakt tid med henne?
Vi har snakket sammen, ja.
Da kan det ikke være tvil.
Jeg ser deg herved offisielt som en rival.
En trussel til kronen min.
Takk, herre.
Takk.
Det er nok!
Hold dem fast! Følg meg!
Hva gjør du?
Jeg ønsker å se kongen!
- Hild, nei. - Nei, Hild! Legg ned sverdet ditt!
- Legg det ned nå! - Hva skal jeg gjøre, herre?
Du gjør ingenting.
Hild, sverdet mitt.
Og finn Gisela!
- Dame Gisela? - Er det sant at de har tatt Uhtred?
- Unna vei, dette er Guds verk! - Det er det!
Da må du hjelpe ham.
Du er hans eneste håp!
Guthred, hva planene dine enn er, endre dem.
Dere skal selges.
Vi skal selges? Hvorfor?
Herre, vi er din hær, vi reddet deg!
Det går meg ikke forbi at mens du ga meg min frihet, tar jeg nå din.
Du vil bli en slave, Uhtred.
- Nei! - Og Halig med deg.
Nei, du har ingen krangel med Halig!
- La ham gå fri. - Nei, herre!
Jeg vil være ved din side.
Guthred, la ham gå fri, jeg ber deg!
Ser du?
Dette er grunnen til at du blir satt i bur.
Du inspirerer lojalitet fra mine menn.
Guthred, jeg ga deg mitt ord, mitt sverd!
Men det jeg trenger er 200 sverd!
Jeg trenger 200 menn, og det er din verdi,
200 kristne menn fra Bebbanburg!
Min onkel, Aelfric?
Han ba om ditt hode...
...men trelldom vil sikkert være nok.
Det ville vært bedre å drepe meg,
men du mangler motet.
Drep meg, med sverdet i hånden.
Min søster ville aldri tilgitt meg.
Drep meg!
Ha det...
...Osbert.
Guthred, du burde drepe meg, ellers kommer jeg tilbake.
Det sverger jeg!
Guthred!
Guthred, du burde drepe meg!
KONGEDØMMET WESSEX
Han er borte, Hild.
Jeg ser ikke helt hvordan jeg kan hjelpe ham.
Det kan du ikke.
Men, herre...
Hild, han kan være på den andre siden av havet nå.
Det kan ikke være sant, han er Uhtred.
Herre, jeg vil lete etter ham.
Hvor lenge, Beocca?
Så lenge det er nødvendig, et helt liv.
Hvorfor ikke?
Beocca, oppgaven er nærmest umulig,
og, med respekt, mer enn du kan klare.
Han er borte, fader.
Nei!
Fader, det er Uhtred.
- Han holdt oss trygge i... - Aethelflaed, stille.
Han forlot oss ikke,
- og vi burde ikke forlate... - Du skal være stille nå.
Det er ikke det at jeg ønsker å forlate ham, men hvordan skal jeg finne ham?
Herre, hva med hans bror, Ragnar?
Vil ikke han ønske å finne Uhtred? Og han er mer kapabel enn fader Beocca.
Ja.
Ragnar er et gissel!
Og en mann for sitt ord.
Kan han ikke være gissel utenfor Winchester?
Jarl Ragnar. Jeg har en oppgave for deg.
Og bare deg.
Beveg deg!
Gå!
Du er ikke lenger en kriger.
Du tilhører meg nå.
Tekst: Anniken Einan