Spännande tid i världen nu.
Om du vittnar, så vittnar jag om att jag bröt spårbarhetskedjan i ditt fall.
- En honungsfälla, på CS30. - Jag skulle vilja kolla igenom allt.
Några inspektörer kom förbi. De hittade en kropp på taket.
Och ni båda kände den avlidne, Sharon Knowles.
Jag tror att barnet är på väg. Vi måste till ett sjukhus.
- Berättar om din far. - Jag försökte krama honom, säga förlåt...
...han knuffade mig och jag föll ut genom fönstret.
Herregud, Elliot. Har du glömt vem jag är?
- Jag är din... - ...syster.
Vi borde prata.
Det har inte hänt sen 1904, då John Mcgraw tog sina saker och gick hem.
Här är vi 90 år senare, och jag vill veta hur det kändes-
-att vara utan 1994 World Series. World Series är inställt.
Om du hade sagt till mig när spelarstrejken började...
Mr Robot.
Jag skulle rekommendera en Pentium 90. De är blixtsnabba och vi har några i lager.
Med en 800 megabyte hårddisk, sen är allt klart.
Eller så kan vi spara lite pengar och byta moderkortet och hårddisken.
Kom förbi, så tar vi en titt.
Tack. Hej då.
- Fungerade inte musen? - Din son, han stal pengar från mig.
Ursäkta?
Jag tog fram min plånbok, och jag hade tre tjugolappar.
Nu har jag bara en. Jag hade två kvar efter jag köpte musen.
Din son stod bakom mig när pengarna låg på disken.
Lugna ner dig. Det finns säkert en förklaring.
Jag vill bara ha mina pengar och en jävla ursäkt.
- Jag försöker räkna ut detta. - Ser du hur mycket jag bryr mig?
Jag har inte tid med detta. Tänker du ge mig mina pengar eller inte?
Gör det rätta här.
- I så fall, nej. - Ursäkta?
Svaret är nej.
- Är du allvarlig? - Jag kan inte hjälpa dig.
Tänker du bara sitta där och ljuga?
Jag borde ringa polisen!
Vilken förebild du är. Jag tjänar mina pengar, och du lär honom att stjäla.
- Du är en förfärlig far. - Jag måste be dig att gå.
Du är en nolla. En medelålders man som gör nåt min efterblivna brorson klarar.
Det är ditt liv.
Vet du vad? Behåll tjugan. Jag går till Best Buy från och med nu.
Kom ut.
Pappa, jag gjorde det inte.
Visa mig den.
"Timecop" eller "Stargate"?
Vad? 20 dollar borde täcka oss båda.
"Pulp fiction"? Aldrig hört talas om den. Får du se den?
Okej, hämta din jacka.
Vad?
Varför får jag inte en utskällning?
Även fast det du gjorde var fel, är du fortfarande en bra grabb.
Och den killen var en skitstövel. Ibland betyder det mer.
Filmen börjar om 15 minuter. Jag vill köpa lite popcorn.
Översatt & Synkad av Koskusa
Det är verkligen han.
Det är verkligen du.
Aldrig varit i din lägenhet tidigare.
Den är fin. Lite stökig, men-
-det är inte omvälvande nyheter. Du gillade aldrig att städa ditt rum.
Herrejävlar.
Jag fattar inte att det verkligen är du.
Jag började undra hur lång tid det skulle ta innan du kände igen mig.
Det faktum att du slutat att känna igen Darlene också...
Jag måste vara ärlig, det är lite förbryllande.
Varför sa du ingenting?! Varför berättade du inte?
- Under hela den här tiden. - Elliot, du mår inte bra.
Jag försökte hantera det försiktigt.
Försiktigt?
- Har de senaste tre månaderna varit det? - Nej.
Det har handlat om att vi gör nåt viktigt, och det måste handla om det.
Du dog.
Du är död!
Jag föreslår att du sänker rösten.
Du vill att jag ska sänka rösten-
-efter att ha dykt upp vid min dörr 20 år efter din förmodade död?
Jag tycker det här är en perfekt jävla volym!
Du vill inte att de ska höra oss.
Särskilt efter mitt improviserade besök från Tyrell Wellick igår kväll.
Elliot, det är folk därute som inte vill att vi ska arbeta tillsammans.
Är det därför de har förföljt mig?
Är det därför, på grund av dig?
Tänk efter. Du minns inte mig. Eller din egna jävla syster.
Du träffar psykologen, äter deras piller.
De sätter dig avsiktligt i en dimma, så du glömmer det de vill att du ska glömma.
De försöker styra dig, Elliot. De har försökt att styra dig hela tiden.
Jag är galen. Du är galen. Det här är galet.
Vad pratar du om? Vem försöker styra mig?
Människorna därute som inte vill att jag ska leva. De som är rädda för oss.
- Vi måste vara försiktigare än nånsin. - Och Darlene, hon visste detta?
Jag ska förklara allt, men just nu måste vi hålla oss till planen.
Skojar du? Vill du att jag ska sätta detta på is?
- Är du helt jävla galen? - Det är inte säkert att prata här.
Det skiter jag i!
Berätta vad fan det är som händer.
- Okej. Kom, vi sticker. - Vart då?
Vill du ha svar? Sluta fråga och följ mig.
- Vad gulligt. Men jag kan inte. - Du har för bråttom.
Lita på mig, det är nog inte problemet.
- Jag vet att du inte ville prata igår. - Nej, Harry. Jag måste...
...Andas. Och ät lite frukost på sängen med mig.
Hur kan du njuta av nåt så där?
Älskling, jag uppskattar det.
- Gud, om du bara visste. - Berätta.
De hackade oss. Det vet du. Det är överallt på nyheterna.
Normalt kan företaget överleva det, men vi är ett cybersäkerhetsföretag.
Kan du förstå hur illa det är? Vi hänger i naglarna.
Vem vet?
Vi kanske redan har fallit från en klippa, och jag försöker få tag i nåt.
Jag är ett misslyckande.
Titta på mig.
Titta på personen som älskar dig så mycket-
-att han skulle dö en lycklig man för att han hade detta, oss-
-att sitta ned och äta frukost. Jag tror inte att misslyckande ser ut så här.
Gå igenom alla mejl från 91-95-
-och börja med en tabell som korshänvisar till vår kalender.
Hej, kul att se dig.
Du ska vara stolt. Nyheten om Colbys bekännelse kommer i dag.
Hittills kör vi på alla cylindrar, så vad är det?
Jag kom för att hjälpa till.
Scanna de här och mejla PDF:erna till mig.
- Borde inte du vara på jobbet? - Jag sa upp mig.
Angela, du kan inte jobba här.
- Varför inte? Jag offrade allt för detta. - Jag vill inte att du ska göra det.
Jag hjälper dig inte att hitta en mening med livet.
Gå en smyckeskurs eller nåt, men du kan inte jobba här.
Jag kommer inte att kunna hitta ett jobb inom tech. Jag är pank.
- Stämningspengarna dröjer flera år. - Därför måste du ta nåt du kan få.
Men inte här, inte på den här nivån.
Hallå? John, jadå. Nej, berätta.
Fyra? Nej, så gör vi inte. Absolut inte.
Det kommer inte hända. Nej, det är sex eller inget.
Det är jag. Jag letar efter Elliot. Han är inte på jobbet.
Jag tror han håller på flippa ut igen. Han försökte kyssa mig igår.
Det var du som hittade honom sist när han var så här. Jag behöver din hjälp.
Okej, var är du?
Han är inte här.
- Fortsätt tänk då. - Det har jag gjort.
Detta var vårt gömställe. Han kom alltid hit.
- Okej, låt oss brainstorma. - Jag kan inte hjälpa dig.
- Vad betyder det? - Att...jag knappt känner Elliot längre.
Han blivit helt psyko den här gången. Vi behöver prata med honom.
Han vill inte prata. Och när han gör det, är det oftast lögner.
- Vi kan inte skydda honom från sig själv. - Han har räddat oss flera gånger-
-och du tänker bara skita i honom? - Varför bryr du dig ens?
- Vad menar du med det? - Ni var aldrig nära varann.
Faktum är att han mådde bra tills du flyttade tillbaka till stan.
Varför är du ens här? Varför har ni tillbringat så mycket tid tillsammans?
Han är min bror, och jag försöker hjälpa. Det kräver ingen förklaring.
Det är okej om du inte vill berätta, men sluta då att fråga mig om hjälp.
Jag tror det är lugnt.
- Minns du detta? - Självklart.
- Det är bäst att fråga med tanke på... - Jag minns till och med min lek.
Jag beräknade den statistiska sannolikheten för varje vagn på tåget-
-baserat på hur ofta de skulle spåra ur.
På vägen dit valde jag den säkraste vagnen för jag såg fram emot resorna till stan.
Sen på vägen hem, valde jag den farligaste vagnen...för jag hatade att åka hem.
Hon är inte där längre, Elliot.
Jag vet inte vart vi är på väg, men vi måste hitta Darlene...
Jag tyckte väl det var du.
Herregud. Jag har inte sett dig på evigheter.
Vi kan inte träffa Darlene nu. Det är för riskabelt.
Jag vet att du är förvirrad, men jag ska visa var jag har varit hela tiden.
Lugna ner dig. Jag ska räkna ut detta.
Jag vet att du inte litar på mig. Det hade inte jag heller gjort.
Men jag minns mer och mer med tiden. Det är ett plus.
Allt börjar komma tillbaka-
-och när vi får alla svar, kommer jag bli normal igen.
Förutom att min döda pappa inte är död och sitter framför mig.
Jag ska lämna er i fred ett tag. Vi försöker mata honom senare, okej?
Jag trodde inte det var möjligt att älska nån så mycket.
Han påminner mig om henne.
Hon var en liten flicka.
Men de liknar varandra.
Jag var femton år gammal.
Hela processen...
...var så opersonlig.
Alla blanketter, adressarkivering och underskrifter.
Det kändes som att jag tecknade ett nytt mobilabonnemang.
Hennes nya föräldrar verkade trevliga.
Den gången, i alla fall.
Jag hoppas de fortsatte vara det.
Jag sa det inte till nån som inte behövde veta.
Jag försöker varje dag att glömma det ögonblicket.
Det var en förfärlig sak att göra.
Jag har försökt förlåta mig själv. Jag försöker glömma. Men det är omöjligt.
Rör mig inte.
Jag vill inte vara med dig.
Jag vill inte längre vara gift med en man som du.
Förstå vad jag säger nu.
Om du vill vara en del av familjen, så fixar du detta.
- Vi släpper inte in nån. - Jag känner ägaren.
- Är alla okej? Vad hände? - De säger att det var elektriskt.
Jag försöker prata med försäkringsbolaget. Kuksugarna gör som de brukar.
Jag blev placerad i kö? Nej, vänta... Inte igen.
- Jag kom för att hämta några hårddiskar. - Jag är ledsen. Allt är borta.
Tyrell.
Vad blev det? En pojke?
- Ja. - Bra.
- Tack för blommorna, sir. - Det var faktiskt Anwar som skickade dem.
Han är bra på blommor.
Tyrell, jag brukar inte gå som katten runt het gröt, så jag går rakt på sak.
Slå dig ner. Du förstår det känsliga läget vi är i dessa dagar.
Som du vet, det som hände Sharon Knowles är...
...fasansfullt. Scott är förståeligen förkrossad.
Mina tankar går till honom. Jag vet inte vad jag skulle göra om...
Jag vet, men... Grejen är att-
-polisen har uppgett för Scott och mig att du är en person av intresse.
Misstankarna grundar sig på information Scott gav dem-
-om närmanden du gjort på Sharon?
Tyrell, jag vet att du och Scott hade era egna konkurrens friktioner.
Han knyckte teknikchef-jobbet från dig.
Sorgen får honom nog att anklaga dig och du är ett enkelt byte-
-och naturligtvis tvivlar jag på att du är inblandad i detta missöde, men...
Problemet kvarstår.
Scott kommer att fortsätta här, men du, kan inte göra det.
Jag är inte säker på vad du menar, Phillip.
Du vet precis vad jag menar.
Phillip, du kan inte göra detta.
Du kan inte göra detta. Du kan inte!
Jag har dödat mig själv för företaget! Jag har blivit befordrad snabbast av alla!
Jag kan inte förneka att jag försökte föreställa mig din reaktion.
Jag har sällan tid för sådana fantasier. Men jag var nyfiken.
Det kunde ha gått på många olika sätt, och jag fann alla versionerna intressanta-
-men nu, konfronterad med verkligheten...
Jag måste säga att jag är besviken.
Phillip, snälla gör inte detta. Jag var på ett spår.
Det fanns ett ögonblick, Tyrell, en punkt i ditt nära förflutna-
-ett misstag, en impuls, ett beslut, som ledde dig till denna punkt.
Mitt enda råd till dig är: Att hitta det ögonblicket-
-förstå det.
Det är enda sättet att försona detta misslyckandet med dig själv.
Snälla, sir. Gör inte detta. Jag ber dig.
Jag...
Jag älskar det här företaget.
- Mr Wellick, ni kan inte ignorera oss. - Om ni har frågor, kontakta min advokat.
Om ni har bevis mot mig, åtala mig.
Jag tog med dig tillbaka hit, men att se vårt gamla hus är inte en del av planen.
De kommer hem snart.
- Det var här det hände, eller hur? - Vad? Vad hände här?
- Minns du nåt om det fönstret? - Kom igen, Elliot.
Som sagt, vi borde gå.
Vad gör du? Lugna ner dig.
Du knuffade ut mig ur fönstret. Du knuffade mig vid strandpromenaden.
- Det kanske är dags att knuffa dig. - Lugna dig. Det var en olycka.
Skitsnack! Jag var åtta år. Du tyckte jag förtjänade det.
Det var det du sa. Innan du knuffade mig igen!
Nej, du tyckte att du förtjänade det. Du har känt dig skyldig hela ditt liv-
-för att du berättade min hemlighet för folk. Ilskan var alltid hos dig.
Snälla, du behöver inte vara arg på dig själv längre. Släpp det bara.
Du har rätt. Jag var arg på mig själv.
Jag hatade mig själv för vad jag gjorde mot dig.
Jag är redo att släppa.
Tänkte jobba lite i trädgården. Det vore trevligt om du ville hjälpa till.
Förresten, du sa inte att Darlene var tillbaka. Jag har inte sett henne på länge.
- Vad sa du? - Darlene. Jag tror det var hon.
Såg du henne? Var då?
Jag har inte fått nåt meddelande.
Servern måste förbli en honungsfälla, utanför nätverket.
- Sir, jag har er begäran här. - Jim, vi blev hackade igår.
Det var uppenbarligen nån annan, ta ner servern annars kommer nåt att hända.
Jag kan inte göra det, sir. Vi har order från Tyrell Wellick att låta den vara.
Det går inte ihop. Jag behöver prata med din chef.
Hallå?
Är det nån hemma?
Hallå?
Jag har letat överallt, så jag valde den sista platsen han nånsin skulle vara på.
Jag har inte varit här på åratal.
Den nya familjen som har flyttat in är så konstig, speciellt pappan.
De har inte gjort om så mycket.
- Mår du bra? - Ja.
Jävlar. Konstiga pappan är hemma.
- Jag är ledsen, förresten. - För vad då?
Jag borde vara mer öppen med dig, du tillhör familjen.
Okej, okej. Bli inte så blödig.
Ser du?
Var inte det Elliots rum?
Vi är nästan där. Nästan där.
Vad gör vi här? Jag tyckte du sa att vi skulle nånstans säkert.
Elliot!
- Elliot! - Fan.
- Vad fan gör de här? - Det dröjer inte länge nu.
Jag försökte skydda dig, men de kom ikapp oss.
Vad pratar du om? Det är Darlene och Angela.
Tro mig, jag ville berätta det tidigare. Det gick för fort där på slutet.
Oavsett vad, jag kommer aldrig att lämna dig.
Jag kommer alltid att finnas här. De kommer inte att splittra oss igen.
- Vad är det frågan om? Berätta! - Lyssna, vi har inte mycket tid.
- De vill bli av med mig igen. - Varför då?
Snälla, Elliot, lyssna. Jag kommer aldrig att lämna dig.
Jag kommer aldrig att lämna dig ensam igen.
Jag älskar dig, min son.
Vad pratar han om?
Jag vill veta.
- Jag vill veta! - Elliot, vem pratar du med?
Vad menar du? Jag pratar med...
Håll er borta.
Elliot, du blöder.
Elliot...
Elliot, vad gör du här?
Såg ni honom inte?
Vem då?
Det här händer inte. Det här händer inte.
Det här händer, eller hur?
Du visste hela tiden, eller hur?
Elliot...
...vem tror du att du har pratat med?
Du tänker få mig att säga det, eller hur?
Jag är mr Robot.
Du kommer att bli bra igen.
Jag är ganska långt ifrån bra.
Ta inte det här på fel sätt, men jag avundas dig.
Jag önskar att jag kunde prata med min mamma igen, även om hon inte är verklig.
Ta hand om dig, okej?
- Jag vet att du inte vill prata om det... - Du har rätt, det vill jag inte.
Tyvärr behöver jag veta, Elliot, med tanke på vad vi har gjort.
Jag behöver veta.
Kommer du ihåg nåt av det?
Kommer ihåg vad?
När vi startade fsociety.
Är mr Wellick inne?
Åh, hej, mr Goddard. Nej, han är borta. Han...
- Han blev uppsagd idag. - Va? Varför det?
Jag vet inte. Han var inte alltid så lätt att ha att göra med.
Kan du ordna så att jag får träffa Scott Knowles? Det är brådskande.
Nej, definitivt inte nu. Har du inte hört?
- Pappa, vad är det frågan om? - Jag låter er prata.
Jag vet, men du dök upp hemma hos mig. Jag tänkte återgälda tjänsten.
- Vad vill du? - Erbjuda dig nåt du kanske vill ha.
- Om det här handlar om fallet... - Jag förstår inte ens fallet.
- Jag har advokater till det. - Vad är det då?
Ni kan vänta utanför.
Jag måste erkänna, jag blev imponerad av dig.
Visst, din karriär är körd, men du spelade ett bra närspel.
Du tog en stor chansning, och du fick det du ville ha. Det var bara fel sak.
- Varför bryr du dig? - Jag kollade upp dig på Allsafe.
Många hade accepterat att vara mellanchef efter all skit du tog, men inte du.
Du är obarmhärtig och smart, en värdefull kombination-
-för många viktiga personer, som jag känner.
- Vart vill du komma med allt detta? - Jag kan nog ordna ett lukrativt gig.
- Ett gig? Var då? - Ditt favoritställe, var annars?
Slumrade du dig till Jersey-
-för att erbjuda mig ett jobb på företaget jag för närvarande stämmer?
- Vad är det du egentligen vill? - Du skulle bli en bra affärskvinna.
Jag är rädd att det inte är mer än så. Det är inget skämt. Du kan bli en tillgång.
Du kan inte erbjuda mig ett jobb där. Du ska vittna mot dem.
Du kommer snart förstå att agg i affärer är ovanligt. Det är för känslomässigt.
- De ringde mig på grund av det du gjorde. - Detta är en enorm grupprättegång.
- De kommer att betala miljoner. - Cirka 75-100 miljoner.
Deras advokater kommer att nöja sig med det-
-efter att de har tömt era kaptial för de kommande sju åren.
Det är mycket pengar, men inte för dem, inte egentligen.
Vi startade en fond när läckan hände för detta. Den är värd 5 gånger så mycket.
- Jag måste be dig att gå. - Ska jag ge dem ditt namn?
Jag tänker inte jobba där. De dödade min mamma.
Och varje snabbmatställe ger diabetes till miljontals människor.
Phillip Morris ger folk lungcancer varje timme.
Alla förstör planeten bortom återvändo. Tänker du börja ta allt detta personligt?
Kanske det. Nån kanske måste göra det.
Ett förslag: Om du vill förändra saker, så kanske du borde prova från insidan-
-för så här går det från utsidan.
De här killarna väntar inte på nån, så de behöver ett svar i morgon.
Jag hittar ut själv.
Alla är tomma.
Fyller du och dumpar dem?
- Var är dina nya recept? - Vad spelar det för roll?
Jag vet inte ens vad som är verkligt längre.
Jag vet att du mår förjävligt nu, men när du tar dina mediciner...
- Vi kanske borde stoppa det, Darlene. - Stoppa vad?
Planen. Hacket. Allt.
- Vi kanske inte borde köra det. - Va? Varför inte?
- Vi kan köra när servern kommer upp igen. - Det var inte jag.
Under hela tiden, det var inte jag som gjorde allt det där.
Elliot, skälen vi hade att göra detta-
-skälen till att vi alla ville göra detta, är verkliga.
Du kanske inte inser det, men det var din idé. Du kom på det.
En del av dig, innerst inne, vet att detta är rätt sak att göra.
Jag ska hämta dina mediciner. Vi får prata mer när jag kommer tillbaka, okej?
Kom.
Vad hade du gjort om du var i mina skor?
Jag vet. Jag är officiellt galen, men planen är inte det, eller?
Vad fan gör du...
Jag har väntat utanför tills hon gick. Ingen får veta att jag är här.
Jag vet att du ligger bakom det, alltihop-
-fsociety, servern, Colby, Allsafe.
Du är den enda konstanten i ett hav av variabler.
Elliot...
Jag vet inte vad din stora plan är, men du ska tala om det för mig.
För två dagar sen ströp jag ihjäl en kvinna med mina bara händer.
Det är en konstig känsla.
Nåt så otroligt gjort av nåt så enkelt.
De första tio sekunderna var... obekväma, en känsla av ovisshet-
-men sen spänner musklerna sig, och hon gör motstånd-
-men det försvinner nästan i bakgrunden ihop med allt annat i världen.
I det ögonblicket är det bara du och absolut makt, inget annat.
Det ögonblicket stannade kvar hos mig.
Jag trodde att jag skulle känna skuld över att vara en mördare, men det gör jag inte.
Jag känner mig undrande.
Hur länge har detta pågått?
Jag vet inte.
- Och vad är det ni gör exakt? - Krypterar alla filer.
Evil Corps bokföring kommer att vara omöjligt att komma åt.
- Krypteringsnyckeln förstörs automatiskt. - Och backuperna?
- Redan fixat. Kina... - Steel Mountain. Så klart.
- Även när vi blev överflödiga. - Jag hackade AirDream-nätverket.
Du tänkte verkligen på allt.
Vem mer var inblandad?
Bara jag.
Tja, nu är det du och jag.
Jag har alltid sagt att vi skulle arbeta tillsammans, Elliot.
Men ändå, jag måste veta.
Varför gjorde du det?
Vad hoppades du uppnå med allt detta?
Jag vet inte.
Jag ville rädda världen.
Översatt & Synkad av Koskusa