Stålfjell. Hackerens dilemma.
Hva skal man gjøre når en haug med data man vil ødelegge
er helt utilgjengelig.
I TIDLIGERE EPISODER
Hallo, Evil Corp. Vi er fsamfunnet.
Æresgjesten selv. Nå må du neie.
Mørke armé? De hacker for hvem som helst,
vi er inne
terrorister, Nord-Korea, Iran, Russland.
Yo, albumet mitt kom akkurat ut. Kjøp CD-en min.
Han har bankkontoen min, Ollie.
Vi kan ikke smitte nettverket til Allsafe på grunn av dette.
Kan vi få høre planen?
Hvor er vi med stålfjellet?
Jeg vet hvordan vi blir kvitt sikkerhetskopiene uten å sprenge rørlinjen.
Hva gjør normale mennesker når de blir så triste?
De når ut til venner og familie.
Jeg tar morfin.
Her er det. Etter all letingen, skrapingen, tørkingen, så er dette alt som er igjen.
En linje. Den siste linjen.
Konsekvensene av å ta Vera, møte mr Robot, og skape deg,
alt som har hendt til nå, dette øyeblikket. Jeg valgte dette. Jeg valgte alt dette.
Datalagringsfasiliteter som Stålfjell har åpent lineærbånd, standard ni.
Midlertidig verdi mellom 61 og 95.
Jernoksidet I magnetbånd fester seg til polyuretan med et bindemiddel.
Dersom VVS-vilkårene passerer maksgrensen på 35 grader
blir polyuretanlimet myk og dataen på båndet blir uleselig.
Dette skal vi gjøre.
Dersom dette kretskortet blir installert bak en termostat,
kan vi legge inn en asymmetrisk bakdør,
og lage en VPN på Stålfjell-intranettet.
Vi vet alle hva en Raspberry Pi-maskin er.
Hva er poenget ditt?
Han vil hacke seg inn I klimaanlegget til Stålfjell,
og skru opp temperaturen nok til at alle båndene blir ødelagt.
Og du tror at å feste denne bak termostaten kan gjøre alt det?
Med riktig programvare som er designet for å...
Jeg skal finne frem det jeg har funnet ut,
finne de termostatene som er lettest tilgjengelig.
Det er greit det, men vi må først komme oss inn.
Der, dypt I Adirondacks-fjellene, I en over 600 mål stor tidligere gruve.
Stålporter på tre tonn, voktet døgnet rundt av væpnede vakter,
overvåkningskameraer, elektronisk overvåkning.
Er du sikker på du ikke bare vil sprenge det?
Vi trenger bare en sikkerhetsfeil.
Se på dette stedet, det ble skapt uten feil.
Jeg ser seks som går rundt.
Går det bra?
Hva faen? Hvor skal du?
Vi er ferdige, ikke sant?
Det var omtrent da abstinensen begynte, husker du?
Jeg vet det. Jeg brøt min egen regel. Men jeg har ikke suboxone.
Det jeg faktisk har, er klinisk depresjon. Sosial angst.
En dagjobb. En nattejobb. Forvirrende forhold.
Andre som er avhengige av meg.
Å ta ned verdens største konsern.
Og jeg valgte det selv.
Denne linja har villet eie meg hele livet mitt.
Biosyntetisert I et laboratorium I Mexico, pakket inn I en pille,
sendt til USA der det ble pakket inn med en logo
og skattlagt av myndighetene, stjålet av en bestukket vakt,
solgt til en av håndlangerne til Vera, solgt igjen til Shayla, og så til meg.
Den trenger meg, like mye som jeg trenger den.
Det øyeblikket var skjebnebestemt,
alle valg fikk meg nærmere denne ene linjen.
Denne linjen. Den siste linjen. Jeg lover.
I dag blir det verste.
Må komme meg gjennom de neste par dagene, så er jeg nykter.
Hva vil du?
Der er meg. Åpne opp.
Jeg hadde kunne spart deg turen til døren, men du
liker ikke at jeg bryter meg inn eller noe.
Hva gjør du her?
Romero har noe å si om planen din, og du må høre det.
Greit, vi drar.
Hva skjer med deg?
Du ser forferdelig ut.
Jeg har det bra.
Hør da. Denne planen kommer ikke til å funke.
Hvorfor? Hvorfor sier du det?
KIOSK
Jeg rekognoserte på Stålfjell, og oppdaget et problem.
Et stort et.
Evil Corp oppgraderer sikkerheten sin.
Jeg syns de overdriver. Men vi må ta det alvorlig.
Jeg har allerede sagt at de har svakheter.
Og etter vi har hacket oss inn I New York-avdelingen?
Da må vi en tur til Nashville, så Colorado,
så San Jose,
og så jævla Tallahassee.
Dette ser ikke bra ut.
Virkelig ikke bra ut.
De kopierer de analoge sikkerhetskopiene og så sender de dem.
Fem store, praktisk talt festninger, rundt om I hele landet.
Kanskje, og det er bare kanskje,
vi kommer oss inn I ett, men vi kommer ikke inn I alle.
Med en gang vi kommer oss inn I ett,
så endrer de alle klimaanleggene sine.
Uansett hvordan du ser på det, så er planen dødfødt.
Hvor fikk du tak I denne?
Hva faen mener du? Vi er fremdeles I nettverket til Evil Corp.
Faen.
Det var dette Tyrell snakket om.
Hva sa du nå? Tyrell? Som I Tyrell Wellick?
Ja.
Siden når ble du og den tekniske direktøren for Evil Corp bestevenner?
Det skjer ikke før 1. april.
Det er bare den 29.
Vi har fremdeles noen dager.
Alle båndene deres er fremdeles I New York.
Det betyr at vi må dra I dag.
Vi er ikke I nærheten av å være klare.
Jeg har allerede lastet ned alle plantegningene vi trenger
for å ta termostatene.
Vi må planlegge litt, men det kan jeg gjøre I bilen.
Det tar ikke lang tid før jeg eier SCADA-nettverket deres.
Spesielt ikke med litt hjelp.
Kom dere I vei, så hjelper Trenton meg med distribusjonen.
Vi setter opp farten.
Du kan laste ned fra FTP-serveren når du kommer dit.
Hva med Kina?
Vi må utføre hackingen før tirsdag.
Ikke bekymre deg for Kina.
Jeg kontakter Mørk Armé-kontakten min når dere drar.
Skal du bare kontakte verdens farligste hackerlag?
Dere har blitt sprø hele gjengen!
Vi har planlagt dette I månedsvis,
og nå skal vi bare gjøre det helt spontant?
Denne planen suger!
Planen kommer til å funke.
Og når vi kommer frem må jeg forberede det sosiale.
Og vi vet ikke hvem som skal gå inn fysisk.
Det er min plan. Jeg går inn.
Men, hør da...
Du kan kanskje gjemme det for nerdene,
men jeg ser at du er narkoman.
I din tilstand kan du ikke gjøre noe,
bortsett fra å kaste opp eller gi håndjobber I bytte mot dop.
Som du sa, om tre dager blir ett Stålfjell til fem,
og det går ikke med noen planer.
Det er noe som ikke stemmer med den fyren.
Han har fått oss så langt.
Jeg stoler ikke på ham.
Det handler ikke om tillit, husker du?
Takk, mamma.
- Der er det. - Greit.
Kom til meg.
Hei,
har du noe å si om dette?
Hva er det å si? Det ser ut til at du har alt under kontroll.
Ja, greit.
Dette er ikke mitt ansvar.
Jeg har sagt det før,
du er nøkkelen til hele greia.
Du er den eneste naturkraften I spill her.
Det er et uttrykk:
"Djevelen er sterkest mens vi ser den andre veien."
Som et program som kjører stille I bakgrunnen,
mens vi er opptatt med andre ting.
De kaller dem daemons.
De utfører handlinger uten brukeraktivitet.
Overvåkning, loggføring, varsler.
Primitive lyster, fortrengte minner, ubevisste vaner,
de er der alltid, alltid aktive.
Vi kan prøve å ha rett. Vi kan prøve å være gode.
Vi kan prøve å utgjøre en forskjell.
Men det er bare piss.
Hensikter er irrelevante. Det er ikke de som driver oss.
Daemons driver oss.
Og jeg har flere enn de fleste.
- Jeg må bare hvile et øyeblikk, så går det bra. - Pisspreik.
Om noen timer skulle du ønske du følte deg sånn.
Bare vent til krampene starter. Smerter I hele kroppen.
Det lekker overalt. Så...
Hypersentivitet til lys og lyd.
Etter det, overveldende paranoia, så den dypeste depresjon.
Symptomene kan fortsette I to uker. Dersom jeg klarer meg så lenge.
Ja, jeg vet hva jeg har å vente.
Romero har kanskje et poeng.
Du får ikke gjort noe før du er nykter.
Det brenner...
Ikke vær sint, jeg vet jeg tabba meg ut.
Men jeg skal forandre verden.
Jeg skal forandre verden.
Faen!
Det er sånn jeg foretrekker å bli vekket om morgenen.
Ikke kaffe, eller frokost på senga.
Dersom det første jeg så hver dag var den fine rumpa di,
hadde jeg vært den lykkeligste I byen.
- Skal du noe sted? - Ja.
Jeg skal møte pappa til brunsj.
Hva? Nei, kjære, jeg skulle ta deg til brunsj.
Jeg vet at ting er OK mellom oss akkurat nå,
men jeg tilgir ikke meg selv så lett.
Greit?
Du skal få vin og flotte måltider
til jeg føler at jeg fortjener å bli tilgitt.
Kanskje vi kan gjøre noe I kveld?
Perfekt.
Greit.
Hei.
Er Elliot her?
Jeg prøvde å sende melding. Han svarte ikke.
Ja. Han har dratt for dagen. Det er derfor jeg passer Flipper.
- Hvor er han? - Jeg vet ikke.
Jeg spør ikke om detaljer.
Men han forteller meg bare hva han vil uansett, ikke sant?
- Ja. - Jeg skal si at du stakk innom.
Vil du gå sammen med oss?
Flipper elsker å ha publikum når hun tisser.
Ja, greit, jeg må tilbake til t-banen uansett.
Vi planlegger ikke hvor vi går.
Vi bare ser hvor vi ender opp.
Kom igjen.
Kom igjen, før hun sprekker.
Kanskje det var med vilje.
Underbevisstheten min som kjørte I bakgrunnen,
som fikk meg til å tvile på det jeg fikk alle andre til å tro på.
Som gjorde meg til en fysisk manifestasjon av frykten min for å være en...
Komplett taper.
Han trenger bare en kveld til å bli bedre. Vi har morgendagen.
Den dritten varer I en uke. Og jeg nekter å leke sykepleier.
Vi må tilbake, omgruppere oss. Og lage en plan B.
Kaninen er inne I systemet.
Send en influensavaksine.
Kanin, influensavaksine, kan noen snakke med meg?
En kanin som dobler seg til den overbelaster en fil, så sprer den seg som kreft.
Kreft?
Hackerpiss fra Hollywood.
Jeg har gjort dette I 27 år.
Og jeg har aldri sett et animert, syngende virus.
Jeg har ikke flydd gjennom en struktur som I Tron City.
Jeg vedder på at akkurat nå jobber en skribent på en TV-serie
som kommer til å ødelegge denne generasjonens syn på hackere.
Filnavn raspberry. tar
Du trengte bare å spørre, din kleptoman.
Jeg har oppdatert FTP-en.
- Alle filene er klare. Jeg har laget... - Har du hørt noe?
Herregud, det har gått et helt døgn, hvor faen kan de være?
Har du smertestillende?
- Jeg antar du ikke fikk kontakt. - Niks.
Kanskje planen var for ambisiøs.
Vi venter til resten kommer tilbake, så kan vi revurdere.
Jeg liker ikke å sitte her hjelpeløs mens planen vår går I dass.
Selv om de hacker seg inn,
må vi treffe datasentralene til Kina samtidig.
Dersom Mørk Armé ikke vil hjelpe, så kan vi ikke gjøre noe.
Herregud.
Jeg ble så full at jeg glemte det er søndag.
Jeg vet hvor han er.
Er det lurt?
Disse folkene er ikke kjent for å være veldig forståelsesfulle.
Dersom han vil ha kontakt...
Hva med hva jeg vil?
- Jeg blir med deg. - Nei takk.
Du blir her, vent på at de fikser FTP-en.
Hei, Trenton.
Her.
- Hva er dette? - Kom igjen, det er mine siste to.
- Er dette ecstasy? - Nei, det er klarhet.
Det hjelper deg å se forbi det som gjør deg trist.
Beklager. Ikke for å være frekk, men jeg bruker ikke dop.
Altså, jeg har røyka hasj.
Beklager, men du får ikke levere tilbake.
Dessuten, vil ikke du finne ut av all dritten?
Noen ganger når jeg går gjennom noe,
så må jeg bare glemme det en stund.
Drikker du helt seriøst vann med kullsyre nå?
Dersom du ikke hadde skjerfet mitt hadde jeg banket deg.
Jeg tror vi bør dra.
Stol på meg, han er her hver søndag, greit?
Han kommer.
Herregud, Rome. Hva skal vi gjøre?
Vi leverer ham på et sykehus,
eller kommer på en ny plan. Det er bare det vi kan gjøre.
Nei. Ikke sykehus.
Da stikker vi! Driter I det!
Du sier det hele tiden, enhver revolusjon har sine tap.
Alt som betyr noe er sluttresultatet.
Vi har ikke tid til å bære på dødvekt.
Greit! Vil du dra? Dra!
Faen ta denne dritten.
Jeg trenger bare en dose. Så blir jeg bedre.
Bare for å få meg gjennom dette.
Jeg kan ikke la deg gjøre det.
En dose. Bare for å få meg på veien.
Vi har ikke tid. Dette må skje nå.
En dose.
Kom igjen.
Vi drar.
Unnskyld meg.
Leter du etter noe?
Han kunne virkelig trengt litt hjelp.
Greit, han kan slippe inn. Men bare ham.
Det går ikke, jeg må være med.
Bare dersom du skal være med. Ellers må han gjøre det alene.
- Vær så god. - Tretti.
Tretti.
Fyren I huset, han kommer til å ordne det for dere.
Så lenge han ikke dreper dere...
Greit, hør her.
Med det samme du er ferdig, så drar du.
Ikke se på noen. Ikke snakk med noen.
Du tar deg av det du skal, også drar du. Greit?
Nikk dersom du forstår.
Vil du ha?
Hei! Storøye!
Det går bra, bare gå.
Jeg bare... Jeg trenger morfin.
- Piller? - Nei.
Det er bare dette vi har.
Men det er bedre.
Stol på meg.
Greit? Vær så god.
Jeg kan hjelpe deg.
Det går bra. Jeg skal hjelpe deg.
180 over 75. Og...
Har jeg sunket så lavt?
Hva tror du om meg? Er det vår?
Valgår? Skal jeg gå I hi?
Har vi møttes? Vi stoler på pengene.
Nei, jeg lagde...
Stopp...
Jeg kan ikke kontrollere tanker. Jeg trenger dette.
Jeg vet, jeg lovet at det var min siste, men...
Lukk øynene dine.
Faen.
Kom igjen!
For onsdag, torsdag og fredag.
Her er langtidsvarselet.
Mye skyer I dag.
Men det er mye sol til og med torsdag, med temperaturer rundt 30.
Og luftfuktigheten er litt ukomfortabel...
Kjære brødre og søstre. Det er på tide å åpne øynene.
Dersom dere ikke har sett profittfokuset og slaveriet
som vi har advart dere om,
så håper jeg dere innser at vi holder på å gå tom for tid.
Verdens myndigheter og selskaper lar oss ikke snakke.
Hvorfor? Fordi vi finner sannheter.
Vi avdekker skurker. Vi driver ut demoner.
Verdensborgere, vi er her for å hjelpe.
Dersom dere vil våkne fra dvalen,
og finne tapte, skadde eller stjålne minner, så er vi her for dere.
Vi passer på. Vi er fsamfunnet.
Hva åpner den?
Den er din nå.
Den ble laget I orienten.
Laget til ditt hode.
Finn monsteret ditt. Levér tilbake nøkkelen.
Men først har overherrene våre noe de vil si.
Dersom dere ser logoen vår,
betyr det at dere kan stole på at dere kjøper den beste maten,
klærne, boligene, transporten, hygienen, elektronikken,
og nødvendighetene som penger kan kjøpe.
FEIL 404 Finner ikke siden
Hallo.
Hallo, venn.
Men vi er ikke venner.
Kan du fortelle hva som skjedde med det huset?
Kan du fortelle meg hva som er monsteret ditt?
Jeg tror du mistet denne.
Ikke vær sjenert.
Du kan komme nærmere.
Urovekkende, jeg vet det.
At kampfisken din snakker til deg.
- Men tid er penger, Elliot. - Trenger du noe?
Skal jeg bytte vannet ditt?
Når du bor I en fiskebolle er det ingenting som heter å bytte.
Jeg har tilbrakt hele livet I denne greia. Hele verdenen min er bordet ditt.
Jeg ser meg rundt. Samme dritten på en ny dag.
Lyset, møblene, endatil lydene, alltid det samme.
Jeg går I ring.
Og det stopper ikke, med mindre livet mitt stopper.
Jeg er utslitt av verden.
Hva kan jeg gjøre? Jeg vil hjelpe.
Jeg tror det er åpenbart.
Det er bare en ting du kan gjøre for noen I en fiskebolle.
Hva er det?
Flytt ham til vinduet!
Angela, han er vennen min.
Ja, og han er nydelig.
Her.
Spis dette. Åpne opp.
Den er glovarm, så vær forsiktig.
Den berømte bringebærpaien. Nyt den.
Ja.
Ja. Elliot, ja.
Elliot, ja.
Ja.
Vet ikke du at du er dronning
Pisket
Kastende
Blomst blomstrer ved føttene mine
Vet ikke du at du er dronning
Knust
Skrellende
Full av sykdom
De folkene der inne,
jeg fortalte dem bare det de ville høre.
Du kommer ikke til å gjøre det, vel?
Forandre verden.
Ikke overraskende.
Du ble født for bare en måned siden.
Du er redd.
Redd for monsteret ditt.
Vet du I det hele tatt hva det er?
Den passer ikke.
Hvorfor ikke?
Er ikke det åpenbart?
Du er ikke Elliot.
Du er...
Hallo?
Er jeg fremdeles alene?
Er dette ansiktet til min eneste venn?
Er du monsteret mitt?
Jeg er her. Du er alene.
Alle dro.
Jeg er alene.
Nei, det er du ikke.
Jeg skal ikke noe sted.
Vi er sammen til det siste.
Kanskje du bare burde gå, ballett er kanskje over ditt nivå.
Hva? Gi faen.
Denne kjerringa kan pliée som en mester.
Altså, når jeg ikke hamrer på keyboardet.
Jeg knuser klassekameratene mine på denne måten.
Herregud. Takk for at du passet på.
Ja.
Jeg er lei for at han ikke kom.
Kom, så går vi.
Jeg er en samfunnsplage!
Hva? Vent, hvor skal du?
Det er ham.
Telefon! Nå!
Kom igjen.
Gå, gå, gå
Du kan få drinken min La meg se deg danse
Du kan være friken min La meg se deg danse
Ollie mobil
Hvorfor er jeg fremdeles ute?
Jeg skal være på jobb om fire timer!
Det er mye jeg kommer til å savne fra denne fremføringen.
Hvordan skal du skaffe penger?
Ved å være en sexy servitør.
- Men jeg... Takk. Bra du likte den. - Takk.
Så bra jeg fikk inn et siste oppdrag før vi ble forretningsorientert.
Er du ikke bekymret?
Bekymret for hva?
Jeg vet ikke, jeg blir alltid bekymret før jeg begynner I ny jobb.
Nei, jeg er definitivt ikke nervøs.
Å bekymre seg er bortkastet tid.
Altså, det gikk ikke med den ene jobben, så jeg skaffet meg en annen.
Gå, gå, gå
Du bekymrer deg altfor mye.
La meg se deg danse. Kom deg på føttene, du er friken min.
Få se deg digge, digge, digge
Ja.
Når solen går ned Blir månen lys
Det blir kanskje en stor natt Gå, ja, vi har hele verden
Prøver å løse Q Du finner aldri noen som gjør deg jeg gjør
Jeg er den viktige fyren
Tok henne, nå vil hun ha en runde til
Ghetto-jente, men jeg elsker bambusen. Ikke mager, men jeg kuttet og knullet
Hun vil være groupie Men jeg måtte
Champagnen åpnes, sånn skal livet være Popper ecstasy, sånn skal livet være
Se deg I speilet.
Har det bra, husker kanskje ikke kvelden
Verden kan ta slutt, så jeg lever livet
Ser du den steintøffe kjerringa?
Gå, gå, gå
Det er den eneste personen du skal bekymre deg for.
Kom deg på føttene Du er friken min, få se deg digge
Når solen går ned så lyser månen.
Det blir en lang natt, gå
Gå, gå, gå
Når månen lyser Gå, gå, gå
Det blir en lang natt, gå
Vet du hvor vanskelig det har vært å finne deg?
Kom igjen.
Du må slappe av.
Dra til helvete, drittsekk.
Der er hun,
solstrålen I denne mørke verdenen.
Poetisk, men ikke en unnskyldning.
Jeg kommer ikke til å si unnskyld.
Det er for at jeg dumpa deg.
Du gjør meg sinna.
Jeg er et monster som vil tilbringe livet mitt med deg.
Ting skjer, Cisco.
Vi må dra I morgen, det er den eneste sjansen vi har.
Da har du ingen sjanse.
Jeg mener det, Darlene.
Disse gutta tuller ikke.
Uansett hva du tror du gjør, frigjør verden,
frigjør massene.
De jeg jobber med, de blir ikke motivert av noe kumbaya-dritt.
Greit, jeg advarer deg for siste gang.
Kom igjen.
Du vet hvor viktig dette er for meg.
Vær så snill.
Bare snakk med dem.
Tante Esther kurerte alle uvanene sine med denne.
Flytende antidiaré til det du veit,
sitron og salt for elektrolyttene,
en slimhinneavsveller for rennende nese.
- Dette er den tredje. - Syv til, så er du så god som ny.
Jeg skal hente bilen. Pass på at han fortsetter å drikke.
Takk.
Kult.
Hallo igjen. Lenge siden vi... Hva nå enn vi gjør.
Jeg har savnet deg. Hvor har du vært? Var det du eller jeg som dro?
Kanskje det var begge. Eller ingen. Betyr ingenting.
Skremmer disse håpefulle øyeblikkene meg? Selvsagt.
Daemons, husker du?
En eller annen gang kommer en handling uten brukeraktivitet
til å sveipe beina under meg.
Det snurrende hjulet med falske oppturer og ekte nedturer fortsetter.
Det vet jeg.
Trygt
OPP NED
Daemons, de slutter ikke å virke.
De er alltid aktive.
De forfører. De manipulerer. De eier oss.
Og selv om du er med meg,
selv om jeg skapte deg, så betyr det ingenting.
Alle må håndtere dem selv.
Det beste vi kan håpe på,
det eneste lyset I mørket,
er at når vi kommer gjennom,
så finner vi kjente ansikt som venter på andre siden.