Steel Mountain. Dilema hekerjev.
Kaj narediš, če hočeš uničiti podatke, ki so čisto zunaj mreže?
VIDELI SMO
Pozdravljeni, Ego Corp. Smo fsociety.
Junaki trenutka. Priklonite se.
Dark Army. Za kogar koli dela.
Notri smo
Za teroriste, S. Korejo, Iran, Rusijo. Moj album je zunaj.
Kupite moj CD. Moj bančni račun ima.
Zato še moreva kar okužiti mreže Allsafea.
Lahko slišimo načrt? Kako stojimo s Steel Mountainom?
Vem, kako uničiti varnostne kopije, ne da bi razstrelil plinovod.
Kaj normalni naredijo, ko so otožni? Poiščejo prijatelje in svojce.
Jaz vzamem morfij.
Tam je.
Po vsem iskanju, praskanju in brisanju je ostalo le to.
Ena črtica. Zadnja.
Posledica razkritja Vere, srečanja g. Robota, nastanka tebe,
vsega do tega trenutka.
Izbral sem to. Vse to.
Podatkovne shrambe, kot je Steel Mountain, uporabljajo ITO-9.
Začasna vrednost med 61 in 95.
Železov oksid je prilepljen na poliuretanski trak.
Če temperatura preseže 35 stopinj,
se lepilo zmehča in trak postane neberljiv.
To bomo naredili. Če vezje namestimo za termostat,
bomo podtaknili asimetrična stranska vrata
in ustvarili VPN v njihovem intranet...
Vsi vemo, kaj je Raspberry Pi. Kaj hočeš reči?
Vdrl bi v nadzor klime v Steel Mountainu
in dvignil temperaturo, ki bi uničila vse trakove.
Misliš, da bo tole za termostatom zadoščalo?
S pravo namensko programsko opremo.
Odprl bom načrt in poiskal najdostopnejše termostate.
Vse lepo in prav, ampak nekako moramo priti tja.
Globoko v Adirondaškem gorovju
leži okoli 60 ha velik opuščen kamnolom apnenca.
Tritonska jeklena vrata, oboroženo varovanje 24 ur na dan,
varnostne kamere in osebje kompleksa.
Res ne bi preprosto razstrelili?
Potrebujemo samo eno šibko točko v varovanju.
Kompleks je narejen brez šibkih točk.
Jaz jih vidim šest, ki hodijo naokrog.
Je s tabo vse v redu?
Kaj, zaboga? Kam greš?
Končali smo, ne?
Takrat se je začela abstinenčna kriza.
Vem, prelomil sem svoje pravilo. Ampak nimam suboxona.
Imam pa klinično depresijo, strah pred drugimi ljudmi,
dnevno službo, nočno službo, razmerja, ob katerih sem zmeden,
in druge, ki se name zanašajo,
da bomo uničili največjo korporacijo na svetu. Vse sem sam izbral.
Ta črtica me že od nekdaj hoče spodnesti.
Sintetizirana nekje v Mehiki, zapakirana v kapsulo,
poslana v ZDA, kjer je dobila logotip,
obdavčena, podkupljen stražar jo je ukradel,
prodal Verovemu podrepniku, ki jo je preprodal Shayli, ta pa meni.
Potrebuje me enako močno kot jaz njo. Ta trenutek je bil usojen.
Vsaka odločitev me je vodila bliže tej črtici. Tej črtici.
Tej zadnji črtici. Obljubim.
Danes bo najhujši dan.
Če vzdržim nekaj naslednjih, bom čist.
Kaj bi rad?
Jaz sem. Odpri.
Saj bi ti prihranila korake, ampak ne maraš, da vlamljam.
Zakaj si prišla? Romero ima novice glede načrta.
Prav, pojdiva. Kaj ti je?
Tak si kot pogreto truplo. Nič mi ni.
Načrt se ne bo obnesel.
Zakaj ne?
Ogledoval sem si Steel Mountain in odkril hudo težavo.
Ego Corp je okrepil varovanje.
Pretirano, če me vprašaš, ampak tako je.
Rekel sem, da imajo šibke točke.
In potem, ko bomo vdrli v newyorške prostore?
Oditi bomo morali v Nashville, potem v Kolorado, v San Jose,
v zagamani Tallahassee.
Slabo je. Zelo slabo.
Fizično kopirajo in odvažajo analogne varnostne kopije.
V pet različnih utrdb po vsej državi.
Mogoče, pa še to ni zanesljivo,
lahko vdremo v eno, v vse pa ne moremo.
Ko bomo scvrli trakove v eni, bo v drugih ogrevanje nedostopno.
Obrni, kakor hočeš, načrt je propadel.
Kje si to dobil? Kako to misliš?
Še vedno smo v mreži Ego Corpa.
Sranje.
O tem je govoril Tyrell.
Kaj si rekel?
Tyrell? Tyrell Wellick? Ja.
Od kdaj si prijatelj z glavnim tehnologom Ego Corpa?
Piše, da bodo začeli 1. aprila. Danes smo 29.
Nekaj dni še imamo.
Vsi trakovi so še v New Yorku.
To pomeni, da gremo že danes.
Nismo pripravljeni.
Prenesel sem vse tlorise, da bomo našli termostate.
Podrobnosti lahko izpilim v avtu.
Z nekaj pomoči bo SCADA hitro v mojih rokah.
Pojdite, Trenton pa mi bo pomagala dokončati porazdelitev.
Dvakrat hitreje bo šlo. Ko pridete tja, snemite z FTP-ja.
Kaj pa Kitajska? Pred torkom moramo izpeljati.
Ne obremenjuj se s Kitajsko.
Ko boste odšli, bom poklicala zvezo v Dark Armyju.
Poklicala boš najnevarnejšo hekersko skupino na svetu?
Vsem se je skisala pamet. To načrtujemo že mesece.
Zdaj pa bomo na njegovo besedo tvegali vse? Načrt je zanič.
Obnesel se bo.
Ko bomo tam, moram še preslepiti zaposlene.
In ne vemo še, kdo bo odšel noter.
Moj načrt je, jaz bom šel.
Poslušaj...
Njih si mogoče preslepil, jaz pa prepoznam odvisnika.
V takem stanju boš kvečjemu bruhal ali ponujal drkanje za novo dozo.
Sam si rekel, da bo čez tri dni namesto ene pet utrdb.
To ne koristi nobenemu načrtu.
Nekaj ni v redu z njim.
Pripeljal nas je do te točke.
Vseeno mu ne zaupam. Saj ne gre za zaupanje.
Hvala, mamica.
Izvoli. V red...
Pridi k očku.
Ej, stari.
Boš kaj rekel o tem?
Kaj naj rečem? Zdi se, da imaš vse pod nadzorom.
To ni moja akcija.
Povedal sem ti že, da si ključ vsega.
Edina naravna sila, ki je trenutno v igri.
Pravijo,
da je hudič najmočnejši, ko gledamo stran.
Kot program, ki dela v ozadju, ko se ukvarjamo z drugimi stvarmi.
Pravijo jim demoni. Naloge izvajajo brez vpliva uporabnika.
Nadziranje, beleženje, obveščanje.
Prvinske težnje, potlačeni spomini, nezavedne navade...
Vedno so prisotni, vedno dejavni.
Lahko poskusimo biti pravični in dobri,
lahko poskusimo narediti kaj pomembnega, ampak vse je sranje.
Nameni niso pomembni.
Ne ženejo nas nameni, ampak demoni.
Jaz jih imam več kot drugi.
Samo malo moram počivati, pa bom pri močeh.
Bedarija. Čez par ur si boš želel, da bi se počutil zanič kot zdaj.
Počakaj, da se začnejo krči. Vse te bo bolelo, teklo bo od tebe.
Potem... Preobčutljivost na svetlobo in zvok.
Potem bo nastopila huda paranoja, ki ji bo sledila globoka depresija.
Simptomi se lahko vlečejo dva tedna, če bom vzdržal tako dolgo.
Ja, vem, kaj me čaka.
Dokler to ne mine, ne boš za nobeno rabo.
Peče.
Ne jezite se name, spodneslo me je. Ampak kmalu bom spremenil svet.
Spremenil bom svet.
Drek.
Tako se rad zjutraj zbudim.
K vragu s kavo ali zajtrkom v postelji. Če bi lahko vsak dan najprej zagledal
tvojo sladko rit, bi bil najsrečnejši tip v mestu.
Greš kam? Z očetom se dobiva na malici.
Kaj? Ne. Jaz sem te hotel odpeljati na malico.
Vem, da je med nama zdaj približno v redu,
ampak ne bom se razvadil.
Vodil te bom jest, dokler ne boš več jezna name.
Mogoče lahko zvečer kaj počneva?
Odlično. Prav.
O, živjo.
Je Elliot tukaj? Poslala sem mu SMS, ampak mi ni odgovoril.
Danes ga ni, zato jaz pazim na Flipper.
Kje pa je? Nimam pojma. Ne sprašujem.
Tako ali tako mi pove samo toliko, kot hoče.
Ja. Povedala mu bom, da si bila tu.
Greš z nama?
Flipper ima rada občinstvo, ko lula.
Ja, seveda. Tako ali tako grem proti podzemni.
Ne načrtujeva vnaprej, kam greva. Kamor naju pač nesejo noge.
Pridi, preden ji uide.
Mogoče je bilo vse načrtno. Podzavest, ki deluje v ozadju,
mi vzbuja dvome o vsem, v kar sem prepričal druge.
Me spreminja v utelešenje strahu, da sem...
Prekleta potrata. Naj to noč pride k sebi.
Jutri lahko nadaljujemo. En teden bo tak.
Ne bom tratil časa kot negovalec. Vrniti se moramo
in zasnovati rezervni načrt. Zajec je v sistemu.
Vbrizgaj injekcijo proti gripi. Zajec, gripa... Bi mi kdo pojasnil?
Zajec se razmnožuje do preobremenitve, nato pa razširi kot rak.
Rak? Hollywoodsko sranje.
To počnem že 27 let.
Nisem še videl animiranega pojočega virusa.
Nisem še preletel imenika Tron Cityja.
Stavim, da kakšen scenarist ta hip piše serijo,
ki bo spodnesla predstave o hekerski kulturi.
Samo reči bi morala, kleptomanka.
Posodobila sem strežnik.
Datoteke so pripravljene. So se s ceste kaj oglasili?
Že 24 ur je mimo. Kje so, zaboga?
Imaš kaj proti bolečinam?
Nisi navezala stika? Ne.
Mogoče je načrt malo prevelik zalogaj.
Počakajva, da se vrnemo. Potem bomo premislili.
Bova nemočno čakali, da jim spodleti?
Ne morem. Tudi če vdrejo v Steel Mountain,
moramo hkrati napasti kitajske podatkovne centre.
Če Dark Army ne bodo sodelovali, imamo zvezane roke.
O, bog. Sranje.
Pozabila sem, da je nedelja. Vem, kje bo moj tip.
Je to pametno? Niso najbolj razumevajoči.
Če bi hotel navezati stik... Kaj pa moje želje?
S tabo grem. Ne, hvala.
Ostani tukaj in počakaj, da fantje pridejo na strežnik.
Trenton.
Vzemi.
Kaj je to? Daj, no. Moja zadnja dva sta.
Je to ekstazi? Ne, jasnost je.
Razkadila bo to, kar te je potrlo.
Oprosti, nočem biti nesramna, ampak mamil ne jemljem.
No, travo sem kadila. Žal mi je, ne jemljem nazaj.
Si ne bi rada razčistila misli?
Ko jaz kaj preživljam, moram včasih...
Kaj pa vem. Za kratek čas pozabiti.
Res piješ mineralno vodo?
Če ne bi nosila mojega šala, bi te nalomila.
Raje pojdiva.
Verjemi, vsako nedeljo je tukaj. Prišel bo.
Kristus, kaj naj naredimo?
Odpeljali ga bomo v bolnišnico, potem pa razmislili o novem načrtu.
Ne gre drugače. Ne. Ne v bolnišnico.
Potem se bomo ločili. K vragu.
Ves čas ponavljaš, da so v vsaki revoluciji žrtve
in da je pomemben le končni rezultat. Nimamo časa za tako breme.
Prav! Pojdi, če hočeš.
Zajebi to.
Samo en odmerek, pa mi bo bolje.
Vsaj za to nalogo. Ne morem ti dovoliti.
En odmerek, da se spet postavim na noge.
Nimamo časa. To moramo izpeljati takoj.
En odmerek.
Pridi.
Greva.
Oprosti. Iščeš kaj?
Fant bi potreboval pomoč.
Lahko gre noter. Ampak samo on. Ne, z njim moram.
Če boš sodeloval. Sicer bo šel sam noter.
Vzemi. 30. 30 stane.
Tip v hiši bo dobro poskrbel za vaju.
Če vaju ne bo ubil.
Ko boš gotov, takoj ven.
Nikogar ne glej, z nikomer ne govori.
Opravi in ven.
Prav? Pokimaj, če razumeš.
Hočeš?
Velikooki.
V redu je, stari.
Povej. Morfij potrebujem.
Kapsule. Ne.
To je vse, kar imamo. Boljše je.
Verjemi.
V redu? Tako.
Jaz bom pomagala.
Vse bo v redu. Pomagala bom.
Sem padel tako nizko? Le kaj si misliš o meni.
Je pomlad? Volilno leto?
Naj spim zimski spanec? Smo se spoznali?
Zaupamo v denar. Ne. Ustvaril sem...
Nehaj. Ne morem nadzirati misli.
To potrebujem. Obljubil sem, da bo tista črtica zadnja, ampak...
Zamiži.
Nehaj!
Ti...
Greva!
Sreda, četrtek in petek. Sedemdnevna napoved za tromejo.
Danes bo oblačno, v četrtek pa pretežno jasno
s temperaturami okoli 30 ˚C. Zaradi vlage bo neprijetno soparno...
Dragi bratje in sestre, čas je, da odprete oči.
Če še niste spregledali, da resnični svet krojijo oderuštvo in suženjstvo,
vam hitro zmanjkuje časa. Upam, da se tega zavedate.
Vlade sveta in njihovi korporativni gospodarji nas hočejo utišati.
Zakaj? Ker resnici pridemo do dna. Razkrivamo zlikovce.
Izganjamo demone. Državljani sveta, hočemo vam pomagati.
Če se hočete zbuditi
in povrniti izgubljene, poškodovane ali ukradene spomine, bomo pomagali.
Stali vam bomo ob strani. Smo fsociety.
Kaj odpre?
Zdaj je tvoja. Narejena je na Orientu.
Posebej za tvojo glavo.
Poišči pošast in vrni ključ.
Najprej pa sporočilo naših korporativnih gospodarjev.
Če vidite naš logotip, ste lahko prepričani,
da kupujete najboljšo hrano, oblačila, bivališča, prevoz,
izdelke za nego, elektroniko in vse, kar je mogoče kupiti z denarjem.
404 ALDERSONOVI
NAPAKA 404 NASLOV NE OBSTAJA
Živjo. Živjo, prijateljica.
Nisva prijatelja.
Mi lahko poveš, kaj se je zgodilo s to hišo?
Najprej mi povej, katera je tvoja pošast.
Tole ti je padlo.
Ne bodi plašen.
Lahko prideš bliže.
Vznemirjujoče, vem, ko začne ribica govoriti s tabo.
Ampak čas je denar, Elliot. Potrebuješ kaj?
Naj zamenjam vodo?
Če živiš v akvariju, spremembe ne obstajajo.
Vse življenje sem preživel tukaj. Ves moj svet stoji na tvoji mizici.
Oziram se, ampak vsak dan je isto sranje.
Svetloba, pohištvo, celo zvoki. Vedno so enaki.
V zanki sem. Ne bo se nehala ponavljati, dokler ne umrem.
Naveličan sem tega sveta.
Kako naj ti pomagam? Saj je precej očitno.
Za brata v akvariju lahko narediš samo eno.
Kaj? Prestavi ga k oknu!
Angela, moj prijatelj je.
Ja. In še slasten povrhu.
Na.
Pojej. Odpri usta.
Vroče je, zato previdno.
Očkova znamenita malinova pita. Dober tek.
Ja. Ja.
Ja, Elliot. Ja.
Ja. Bom.
Čestitke.
Tistim ljudem
sem povedala, kar so hoteli slišati.
Tega ne boš naredil, ne?
Spremenil sveta. Jasno. Pred enim mesecem si se rodil.
Strah te je.
Bojiš se svoje pošasti. Sploh veš, kaj je?
Ne prilega se.
Zakaj ne?
Ni očitno?
Nisi Elliot, ampak...
Halo?
Sem še sam?
Je to obraz mojega edinega prijatelja? Si ti moja pošast?
Tukaj sem. Sam si.
Vsi so odšli.
Sam sem.
Ne, nisi.
Nikamor ne bom šel, poba.
Do konca bova skupaj.
Raje samo hodi. Balet je pretežaven zate.
Kaj? Zaleti se, smrklja. Ta mrha zna stati na prstkih.
Ko ne mlatim po tipkovnici, sošolke učim take korake.
O, bog.
Dobro si me ujela. Ja.
Žal mi je, da ni prišel.
Pojdiva.
Nadloga sem!
Kaj? Kam greš? On je.
Telefon! Takoj!
Daj že.
Zakaj sem še zunaj?
Čez štiri ure moram biti v službi.
Veliko od tega bom pogrešala.
Kako boš zdaj služila?
Seksi natakarica bom.
Ampak... Hvala. Me veseli, da ti je všeč.
Vesela sem, da sem se zdivjala, preden padem v sistem.
Te ne skrbi? Glede česa?
Kaj pa vem. Mene pred novo službo vedno skrbi.
Ne, niti malo me ne skrbi.
Škoda časa. Ena služba se ni obnesla, zato sem si poiskala drugo.
To je vse.
Ti si zelo zaskrbljena, ne?
Ja.
Poglej se v ogledalo.
Daj.
Vidiš hudo mrho?
Samo zanjo naj te skrbi.
Veš, kako težko sem te našla?
Pridi. Pomiri se.
Pojdi k vragu, kreten.
Poglej jo. Sončni žarek v temi mojega življenja.
Poetično. Ni pa opravičilo.
Za nič se ne bom opravičil. Ker sem te dala na čevelj.
Začenjaš me jeziti. Oprosti, ker sem življenje hotel preživeti s tabo.
Prava pošast sem. Stvari se dogajajo, Cisco.
Jutri moramo tja. To je edina priložnost.
Potem je sploh nimate.
Resno govorim, Darlene. Ti tipi se ne šalijo.
Sicer misliš, da osvobajaš svet in množice,
ampak tipov, za katere delam, tako visokoleteče sranje ne zanima.
Zadnjič te svarim.
Daj, no.
Veš, koliko mi to pomeni.
Prosim. Samo govori z njimi.
Teta Esther se je vsega odvadila s tem.
Tekoči antidiuretik za... Saj veš.
Limona in sol za elektrolite, kapljice za nos.
Ta je že tretji. Še sedem, pa boš kot nov.
Kombi bom pripeljal. Glej, da bo vse popil.
Hvala. Je že v red...
Pozdravljen. Že dolgo se nisva...
Karkoli že počneva. Pogrešal sem te.
Kam si šel? Si odšel ti ali jaz?
Mogoče pa oba. Ali nihče. Ni pomembno.
Me ti trenutki upanja prestrašijo?
Seveda. Demoni, saj veš.
V nekem trenutku se bo spet zgodila
akcija brez posredovanja uporabnika in me spodnesla.
Kolo lažnih vrhuncev in dejanskih padcev se bo vrtelo naprej.
Vsaj to vem.
Demoni se ne ustavijo. Nenehno so dejavni.
Zapeljujejo. Manipulirajo. V njihovi pesti smo.
Čeprav si z mano,
čeprav sem te ustvaril, to ni pomembno.
Z njimi se mora vsak spoprijeti sam.
Najboljše, kar se lahko zgodi, edini žarek upanja je,
da takrat, ko se prebijemo ven,
na drugi strani najdemo nekaj znanih obrazov.
Prevod: Vesna Zagar